Справа № 802/2245/16-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

22 грудня 2016 р. м. Вінниця

Справа № 802/2245/16-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Заброцька Людмила Олександрівна, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення інфляційних витрат та річних за прострочення виконання зобов"язання,

в с т а н о в и в :
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , у якій позивач просить суд стягнути з Військової частини НОМЕР_1 інфляційні витрати та 3 % річних за прострочення виконання зобов"язання за період з 11.04.2007 по 31.07.2016 на загальну суму 61313,34 грн.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначену позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, з огляду на таке.

Відповідно до п. 4, 6 ч. 1 ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи:

- належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства;

- немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв`язку з публічним формуванням суб`єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Як вбачається із змісту позовної заяви, обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці №2-а2311-2007 від 28.03.2007 стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за продовольче забезпечення в сумі 25723,94 грн. за період з 11.03.2000 по 31.12.2006.

В подальшому Замостянським районним судом м. Вінниці видано виконавчий лист про стягнення вказаної суми з боржника.

Також позивач зазначає, що на час звернення до суду з даним позовом, рішення Замостянського районного суду м. Вінниці №2-а2311-2007 від 28.03.2007 не виконано, грошова компенсація за продовольче забезпечення в сумі 25723,94 грн. не виплачена.

В зв`язку з чим, позивач, посилаючись на норми ЦК України, зокрема ст. 625, вважає, що у нього виникло право на отримання з боржника компенсації за прострочене виконання грошового зобов"язання ( тривале невиконання рішення суду ) у вигляді інфляційних витрат та 3 % річних від простроченої суми за період з 11.04.2007 по 31.07.2016 на загальну суму 61313,34 грн.

Оцінюючи вказану позовну вимогу щодо належності такої до категорії публічно - правових спорів, які підпадають під юрисдикцію адміністративних судів, суд зазначає, що пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», Пленум роз`яснив, що законодавство не містить визначення терміна «публічно-правовий спір». Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер).

Крім того, пунктом 3 Постанови Пленуму від 20.05.2013 р. № 8, звернуто увагу судів, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду спорів, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Разом з тим, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, а також з огляду на вищенаведені положення КАС України щодо юрисдикції адміністративних судів, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не носять публічно правового характеру.

Згідно з частинами першою, другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд справ за КАС України або Господарським процесуальним кодексом віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

Враховуючи вищезазначене, звернення позивача до військової частини не є в даному випадку підставою для розгляду спору в порядку адміністративного судочинства, оскільки, позивач звернувся за захистом своїх прав, що виникли з цивільних відносин, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, та передбачають цивільно - правову відповідальність за невиконання грошового зобов"язання, а тому такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Європейський суд з прав людини у справі Zand vs. Austria в рішенні від 12.10.1978 вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Поняття "суд, встановлений законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а спір підлягає вирішенню загальним місцевим судом за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 слід відмовити.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до місцевого загального суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 109, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :
Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військова частина НОМЕР_1 про стягнення інфляційних витрат та річних за прострочення виконання зобов"язання.

Копію ухвали направити позивачу.

Позовну заяву разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала позовну заяву.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до місцевого загального суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Повторне звернення до адміністративного суду з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна