Справа № 308/7193/15-а
Суддя: Сарай А. І.
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7193/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2016 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Струтинська Н.Ю.

з участю прокурора Куцин Я.М.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород адміністративну справу за позовом Ужгородського місцевої прокуратури в інтересах ОСОБА_2 до Чертезької спеціальної загальноосвітньої школи - інтернат І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради, треті особи на стороні позивача без самостійних вимог: служба у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації та ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та стягнення не донарахованої грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В:

Ужгородський міжрайонний прокурор в інтересах ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Чертезької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради, треті особи на стороні позивача без самостійних вимог: служба у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації та ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та стягнення не донарахованої грошової допомоги.

Протокольною ухвалою суду у звязку з реорганізацією позивача замінено на Ужгородську місцеву прокуратуру.

В обґрунтування позову посилається на те, що підставою звернення прокурора до адміністративного суду з цією позовною заявою є порушення прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, відноситься до соціально незахищеної категорії населення та в силу свого матеріального стану не може захистити свої права та оплатити судові витрати, оскільки прокуратурою встановлено, що вона як випускниця загальноосвітнього закладу Чертезької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради у віці до 18 років має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 6 прожиткових мінімумів доходів громадян, проте, не отримала її.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 народилася 20.08.1998 р. в с. Худльово, Ужгородського району Закарпатської області, її батьками є: батько ОСОБА_4, мати ОСОБА_5, яка померла 26.09.2005 р.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.08.2006 р. ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_2, при цьому опікуном дитини призначено її бабу ОСОБА_3

Наказом начальника служби у справах дітей Ужгородської РДА № 32 від 27.10.2006 р. неповнолітню ОСОБА_2 взято на облік як таку, що позбавлена батьківського піклування.

ОСОБА_2 навчалася у Чертезькій спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради, де пройшла соціально-педагогічну реабілітацію з ЛФК та по закінченню якої отримала свідоцтво 12СШ № 044279 від 31.05.2014 р.

Після випуску з Чертезької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради, ОСОБА_2 вступила за державним замовленням до ДНЗ «Ужгородський центр професійно-технічної освіти» на навчання з професії «Маляр», згідно наказу № 2-«3-УДЗ» від 30.09.2014 р.

Виходячи з положень норм ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», випускникам шкіл-інтернатів з категорії дітей, позбавлених батьківського піклування у віці до 18 років, в тому числі, позивачці по справі ОСОБА_2 при випуску з навчального закладу має бути нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, тобто в сумі не менше 7260 грн.

Згідно довідки Чертезької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради, № 337 від 04.06.2015 р., випускниці ОСОБА_2 виплачена допомога у розмірі 2.5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 43.5 грн.

При цьому, адміністрація Чертезької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради, при складанні кошторису для виплати грошової допомоги, а також виплати випускниці школи ОСОБА_2 керувалась п.п. 1 п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 05.04.1994 р. № 226.

Посилаючись на положення ст.ст. 3, 4 25, 39-9 Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» вказує, що адміністрація Чертезької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради при складанні кошторису для виплати грошової допомоги випускниці школи-інтернату ОСОБА_2 неправомірно керувалась п.п. 1 п. 13 Постанови Кабінету міністрів України «Про поліпшення виховування, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» № 226 від 05.04.1994 р. А відтак Чертезькою спеціальною загальноосвітнього школою-інтернат І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради не донараховано вихідну допомогу дитині, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_2 як випускниці вказаного навчального закладу, чим порушено її право.

На підставі викладеного просить: визнати неправомірною бездіяльність Чертезької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у розмірі встановленому ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування»; зобовязати Чертезьку спеціальну загальноосвітню школу-інтернат І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради нарахувати ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу, передбачену ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку з розміру, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» та виплатити в сумі 7216.5 грн. з урахуванням сплаченої суми допомоги у розмірі 43.5 грн.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала посилаючись на викладені в позовній заяви обставини і просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що так як випускниця школи-інтернату ОСОБА_2 продовжила навчання в Ужгородському центрі професійно-технічної освіти їй відповідно до наказу школи-інтернат від 13.06.2014 р. № 24 їй видано комплект нового одягу і взуття на суму 204 грн. і грошову допомогу в розмірі 43.5 грн. Вважає, що відповідачем правомірно було виплачено вказану допомогу, оскільки в школі-інтернат бюджетом не передбачено видатків на виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, та оскільки ОСОБА_2 після закінчення школи-інтернату продовжила навчання в Ужгородському центрі професійно-технічної освіти то саме останнім повинна виплачуватися одноразова грошова допомога.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, так як відповідно до поданої до суду заяви просить розглянути справу без її участі.

Представник третьої особи служби у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно даних свідоцтва про народження ОСОБА_2 вона народилася 20.08.1998 р. в с. Худльово Ужгородського району Закарпатської області, її батьком значиться ОСОБА_4, а матірю ОСОБА_5 (а.с. 8).

Мати ОСОБА_2 ОСОБА_6 26.09.2005 р. померла, що стверджується даними свідоцтва про смерті (а.с. 19).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.08.2006 р. ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав щодо доньки ОСОБА_2 та призначено опікуном останньої ОСОБА_7 (а.с. 11-13).

Згідно наказу начальника служби у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації № 32 від 27.10.2006 р. ОСОБА_2 поставлено на облік як дитину, що позбавлена батьківського піклування (а.с. 14).

ОСОБА_2 навчалася у Чертезькій спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради та після закінчення навчання у 2014 році отримала свідоцтво про закінчення спеціальної загальноосвітньої школи 12СШ № 044279 від 31.05.2014 р. (а.с. 17).

З 01.10.2014 р. ОСОБА_2 зараховано до складу учнів, прийнятих на навчання за державним замовленням до ДНЗ «Ужгородський центр професійно-технічної освіти» Закарпатської обласної державної адміністрації на навчання з професії «Маляр», що стверджується відповідним наказом директора вказаного ДНЗ № 2-«З-УДЗ» від 30.09.2014 р. (а.с. 18).

Відповідно до наказу по школі-інтернаті від 13.06.2014 р. № 24 Чертезькою спеціальною загальноосвітньою школою-інтернат І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради ОСОБА_2, як випускниці школи-інтернату, було видано комплект нового одягу і взуття на суму 204 грн. та грошову допомогу у розмірі 43.5 грн. (а.с. 15, 16).

Розглядувані правовідносини регулюються приписами Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Зокрема, відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 8 цього Закону держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа.

Допомога та утримання таких дітей не можуть бути нижчими за встановлені мінімальні стандарти, що забезпечують кожній дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку на рівні, не нижчому за встановлений прожитковий мінімум для таких осіб.

Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Згідно ч. 7 цієї статті випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Із змісту наведеного слідує, що власне випускники з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому КМ України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку; в даному випадку йдеться, як про випускників віком до 18 років, так і випускників з числа дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, якими відповідно до ст. 1 згаданого Закону є особи віком від 18 до 23 років, у яких у віці до 18 років померли або загинули батьки, та особи, які були віднесені до дітей, позбавлених батьківського піклування.

При цьому, ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» встановлює обовязок з виплати грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів, не розмежовуючи їх на окремі категорії тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, та тих, хто працевлаштувався.

Таким чином, сам факт випуску з навчального закладу є підставою для виплати одноразової грошової допомоги в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів, встановленої законом.

Наведеним твердженням не суперечать приписи ст. 25 вищевказаного Закону, відповідно до яких порядок відшкодування витрат, повязаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у тому числі на харчування, одяг, взуття, мякий інвентар на одну фізичну особу, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, а також інших виплат, передбачених цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів.

Вказана норма Закону виділяє: витрати, повязані з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у тому числі на харчування, одяг, взуття, мякий інвентар на одну фізичну особу; здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу; інші виплати, передбачені цим Законом.

Статтею 39-9 вказаного Закону встановлено, що порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, повне державне забезпечення відповідно до статті 8 цього Закону при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу відповідно до норм забезпечення випускників закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Наведена норма регулює правовідносини щодо відшкодування навчальним закладам або відповідним установам, в яких виховуються та навчаються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, понесених ними витрат на харчування, одяг, взуття, мякий інвентар, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, та не розповсюджуються на правовідносини навчальних закладів з їх випускниками, що є предметом спору по даній справі, і жодним чином не стосується виплат передбачених ст.8 Закону до працевлаштування чи вступу до навчального закладу.

Згідно п.п. 4 п. 13 постанови Кабінету Міністрів України № 226 від 05.04.1994 р. «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» учням, студентам з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також учням, студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишились без батьків, що навчалися або виховувалися в навчально-виховних та вищих навчальних закладах і перебували на повному державному утриманні, при їх працевлаштуванні видається одяг, взуття, мякий інвентар і обладнання на суму, не менш як 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів. За бажанням випускникам навчальних закладів може бути виплачена грошова компенсація у розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Водночас, вказана постанова, відповідно до якої умовою для виплати одноразової грошової допомоги в розмірі шести прожиткових мінімумів є працевлаштування учнів, студентів з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також учнів, студентів, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишились без батьків, що навчалися або виховувалися в навчально-виховних та вищих навчальних закладах і перебували на повному державному утриманні, у цій частині суперечить вимогам Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Також відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи з вищенаведеного, а також з урахуванням загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, під час розгляду та вирішення справ зазначеної категорії застосуванню підлягає Закон України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Крім того, відповідно до п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яку ратифіковано Верховною Радою України 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_2 має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», в розмірі не менше 6 прожиткових мінімумів для дітей віком від 6 до 18 років, з урахуванням ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» та проведених виплат спірної допомоги.

З огляду на положення ст.ст. 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобовязання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати неправомірною бездіяльність Чертезької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат І-IІ ступенів Закарпатської обласної ради щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у розмірі встановленому ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» та зобовязати відповідача нарахувати ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу, передбачену ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку з розміру, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» та виплатити в сумі 7216.5 грн. з урахуванням сплаченої суми допомоги у розмірі 43.5 грн.

Судові витрати, повязані із розглядом справи, слід віднести в порядку ст. 94 КАС України за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 9-11, 71, 94, 159, 160-163, 167, 185-186 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірною бездіяльність Чертезької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат І-IІ ступенів Закарпатської обласної ради щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у розмірі встановленому ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування».

Зобовязати Чертезьку спеціальну загальноосвітню школу-інтернат І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради нарахувати ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу, передбачену ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку з розміру, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» та виплатити в сумі 7216 (сім тисяч двісті шістнадцять) гривень 50 копійок з урахуванням сплаченої суми допомоги у розмірі 43 (сорок три) гривні 50 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення постанови, протягом десяти з дня отримання її копії.

Головуюча Сарай А.І.