Справа № 158/862/16-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

08 грудня 2016 року м. Київ К/800/33794/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 червня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Прилуцької сільської ради про визнання рішення неправомірним,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просив визнати неправомірним рішення Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області від 11.12.2015 № 17-2/2015, яким відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою з відведення земельної ділянки площею 0,10 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 у власність.

Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.06.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністратвиного суду у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову судиввиходили з того, що Прилуцька сільська рада своїм рішенням обгрунтовано відмовила ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою з відведення земельної ділянки площею 0,10га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 у приватну власність пославшись на невідповідність місця розташування об'єкта іншій містобудівній документації.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції, та прийняти нове рішення про задоволення позову.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановено, що рішенням другої сесії Прилуцької сільської ради Ківерцівського району від 13.10.1994 за №2-4 (а) виділено земельну ділянку площею 1,8га під городництво для працівників санаторію "ІНФОРМАЦІЯ_1". Згідно списку працівників дитячого санаторію "ІНФОРМАЦІЯ_1" позивачу виділено в користування 0,10 га.

26.11.2015 позивач звернувся до Прилуцької сільської ради із заявою про виділення йому безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 0,10 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою з відведення даної земельної ділянки у приватну власність.

Рішенням Прилуцької сільської ради від 11.12.2015 № 17-2/2015 ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою з відведення земельної ділянки площею 0,10 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 у приватну власність у зв'язку з тим, що спірна земельна ділянка надавалась у користування позивачу для ведення городництва, а також через те, що вказана земельна ділянка знаходиться у складі масиву, на якому рішенням Прилуцької сільської ради від 23.12.2014 № 43/3 передбачено будівництво та обслуговування будівель комунального та побутового обслуговування с. Жабка, та замовлено Детальний план території масиву в АДРЕСА_2. Заявнику рекомендовано звернутися до сільської ради із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди земельної ділянки площею 0,10 га для городництва в АДРЕСА_2 терміном на 5 років.

Стаття 12 Земельного кодексу України зазначає, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, в тому числі: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою.

У відповідності до приписів статтей 26, 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно компетенцією селищних та міських рад є врегулювання земельних правовідносин, зокрема, до яких відноситься надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад.

Відповідно до вимог частини першої статті 118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частина шоста статті 118 ЗК України передбачає, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

За результатами розгляду такого клопотання рада, керуючись вимогами частини сьомої статті 118 ЗК України, приймає рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Так, повноваження Прилуцької сільської ради щодо розпорядження землями в АДРЕСА_1 стверджується розпорядженням Волинської обласної державної адміністрації № 573 від 28.12.2012 "Про затвердження проектів землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності за межами населених пунктів", відповідно до якого масив в АДРЕСА_1 передано у комунальну власність Прилуцької сільської ради.

08.06.2015 Прилуцькою сільською радою укладено договір за №220 на розробку науково-технічної продукції - топогрофо-геодизичні вишукування для цілей проектування за межами АДРЕСА_1. 25.08.2015 укладено договір за № 45 на розробку проектної документації "Детальне планування території с. Жабка Ківерцівського району".

Відповідно до схеми планування території Прилуцької сільської ради, затвердженої рішенням сільської ради від 07.07.2011 зі змінами, затвердженими рішенням сільської ради від 14.07.2015, детального плану території АДРЕСА_2, викопіювання та умовних позначень, спірна земельна ділянка, яка перебуває у користуванні позивача, віднесена до земель садибної житлової забудови на перспективу.

Таким чином, Прилуцька сільська рада своїм рішенням обгрцунтовано відмовила ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою з відведення земельної ділянки площею 0,10га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 у приватну власність посилаючись на невідповідність місця розташування об'єкта іншій містобудівній документації.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті -пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 червня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Прилуцької сільської ради про визнання рішення неправомірним.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Мороз