Справа № 809/1437/16
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2016 р. Справа № 809/1437/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Кафарський В.В.,

за участю секретаря судового засідання Єлізарової У.Г.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції, про визнання дій неправомірними, зобов'язання до вчинення дій, стягнення грошового забезпечення у загальному розмірі 23 107 грн. та моральної шкоди у сумі 10 000 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання до вчинення дій, стягнення грошового забезпечення за період з 04.05.2016 по 01.08.2016 та з 01.09.2016 по 26.10.2016 у загальному розмірі 23 107 грн. та моральної шкоди у сумі 10 000 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем безпідставно не виконано вимоги Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 28.07.2016, внаслідок чого протиправно не допущено позивача до виконання службових обовязків на посаді інспектора Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, яку позивач обіймав до відрядження в Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та одночасно залучено до участі у справі Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Просили позов задовольнити.

Відповідач позову не визнав, його представником суду подане письмове заперечення проти заявлених вимог, мотивоване тим, що відповідно до листа Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 18.04.2016 за №1305/41/4/01-2016 позивачу запропоновано одну з вакантних посад в Управлінні патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції. На підставі вказаного листа відповідачем видано наказ від 25.04.2016 №125 о/с, яким позивача відряджено для подальшого проходження служби до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 03.05.2016, звільнивши його з посади інспектора Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області. При цьому, відповідачем проведено повний розрахунок з позивачем, видано останньому грошовий атестат, а особову справу направлено до Департаменту патрульної поліції. 06.07.2016 відповідачем на посаду, яку раніше обіймав позивач, призначено іншу особу, про що видано наказ по особовому складу за №222 о/с. За таких обставин, лист Департаменту патрульної поліції від 28.07.2016 про внесення змін до наказу відповідача від 25.04.2016 в частині відміни пункту щодо відрядження позивача для подальшого проходження служби в Управлінні патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції та залишення його на раніше займаній посаді, не міг бути реалізований відповідачем. А відтак, підстави для визнання неправомірними дій відповідача щодо недопущення позивача до виконання службових обовязків на раніше займаній ним посаді відсутні, а позовні вимоги в цій частині є безпідставними. Зазначив, що з 03.05.2016 позивач не перебував у трудових відносинах з відповідачем, а тому відсутні правові підстави для виплати відповідачем грошового забезпечення позивачу.

Представник третьої особи Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції, у судовому засіданні вказала, що Департаментом патрульної поліції дійсно було запропоновано позивачу одну з вакантних посад в Управлінні патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції. Наказом відповідача від 25.04.2016 №125 о/с позивач був відряджений до Департаменту патрульної поліції для подальшого проходження служби. Однак, ОСОБА_1 не був призначений на посаду в Управлінні патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції, оскільки підрозділом внутрішньої безпеки службовим листом від 06.06.2016 повідомлено Департамент патрульної поліції про недоцільність відрядження позивача для подальшого проходження служби у згаданому Управлінні. Наведене стало підставою для надіслання Департаментом патрульної поліції відповідачу листа від 28.07.2016 №3362/41/4/01-2016 з проханням внести зміни до наказу відповідача від 25.04.2016 №125 о/с в частині відміни пункту щодо відрядження позивача для подальшого проходження служби в Управлінні патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції з 03.05.2016 та залишення його на займаній посаді. Вказала також, що грошове забезпечення позивачу третьою особою не виплачувалося, оскільки наказ про його призначення в Управлінні не видавався. Зауважила також, що позивач приступив до виконання службових у відповідача на раніше займаній посаді, останнім виплачено йому грошове забезпечення за серпень 2016.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника третьої особи, дослідивши докази суд встановив наступне.

Наказом Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області за №2 о/с від 07.11.2015 ОСОБА_1 прийнято на службу в Національну поліцію, інспектором Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області. Даним наказом ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання "лейтенант поліції" (а.с.11, 12).

07.04.2016 лейтенант поліції ОСОБА_1, інспектор Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області пройшов атестування. За результатами атестування, атестаційною комісією Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області прийнято рішення, яким позивача визнано таким, що відповідає займаній посаді (а.с.14).

Згідно листа Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 18.04.2016 за №1305/41/4/01-2016 запропоновано лейтенанту поліції ОСОБА_1, інспектору поліції Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області одну з вакантних посад в Управлінні патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції. Одночасно відповідачу, за наявності його згоди, запропоновано відрядити ОСОБА_1 для подальшого проходження служби у розпорядження Департаменту патрульної поліції, на адресу якого направити особову справу позивача зі службовою характеристикою, а також довідку відділу внутрішньої безпеки про наявність компрометуючих матеріалів (а.с.13).

Наказом Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 25.04.2016 №125 о/с "По особовому складу" позивача відряджено для подальшого проходження служби до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 03.05.2016, звільнивши його з посади інспектора Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (а.с.15).

В подальшому Департаментом патрульної поліції Національної поліції України надіслано Головному управлінню Національної поліції в Івано-Франківській області листа від 28.07.2016 №3362/41/4/01-2016 з проханням внести зміни до наказу відповідача від 25.04.2016 №125 о/с в частині відміни пункту щодо відрядження позивача для подальшого проходження служби в Управлінні патрульної поліції у місті Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції з 03.05.2016, залишивши його на займаній посаді (а.с.17).

03.10.2016 позивач звернувся із рапортом до відповідача з проханням повідомити причини не допуску його до роботи на посаду інспектора Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області та невиплати грошового забезпечення.

20.10.2016 позивачем повторно надіслано відповідачу заяву з проханням повідомити про результати розгляду поданого ним рапорту від 03.10.2016.

Наведене стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовані Законом України "Про Національну поліцію".

Відповідно до частини 1 статті 13 цього Закону систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції.

Статтею 15 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (частина 1).

Територіальні органи поліції утворює, ліквідовує та реорганізовує Кабінет Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозицій керівника поліції (частина 2).

Постановою Кабінету Міністрів України №730 від 16.09.2015 утворено як окремі юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції, зокрема, Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області та Департамент патрульної поліції як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції.

Згідно пункту 3 розділу І Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України від 06.11.2015 №73 (у редакції наказу Національної поліції від 18.11.2015 №96), Департамент патрульної поліції організовує діяльність підрозділів патрульної поліції, здійснює контроль за їх діяльністю, надає їм організаційно-методичну і практичну допомогу та здійснює їх інформаційно-аналітичне, матеріальне-технічне та фінансове забезпечення.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ даного Положення, Департамент патрульної поліції та структурні підрозділи патрульної поліції становлять єдину систему. Структурні підрозділи патрульної поліції підзвітні та підконтрольні Департаменту патрульної поліції.

Суд зазначає, що Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції.

Порядок та підстави переміщення поліцейського в органах, закладах та установах поліції визначені статтею 65 Закону України "Про Національну поліцію".

Згідно положень частини 7 цієї статті переведення поліцейських здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.

Частиною 8 статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

Відповідно до частини 9 даної статті переведення поліцейського здійснюється на підставі єдиного наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський.

Згідно частини 1 статті 48 Закону України "Про Національну поліцію" призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону, частиною 1 якої встановлено, що призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Як уже встановлено судом, згідно наказу відповідача від 25.04.2016 №125 о/с "По особовому складу" позивача відряджено для подальшого проходження служби до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 03.05.2016, звільнивши його з посади інспектора Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Відповідачем, на виконання листа Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 18.04.2016 за №1305/41/4/01-2016, особову справу позивача направлено до Департаменту, а з позивачем проведено повний розрахунок при звільненні та видано грошовий атестат №2 від 19.05.2016 (а.с.32).

Таким чином, трудові правовідносини відповідача з позивачем припинено у звязку з його переведенням для подальшого проходження служби в Управлінні патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції.

З 03.05.2016 позивач перебував у розпорядженні Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, що також слідує зі змісту наказу відповідача від 25.04.2016 за №125 о/с.

У судовому засіданні встановлено, що Управлінням патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції фактично допущено позивача до виконання службових обовязків, зокрема, у секторі розшуку та дізнання по виїзду на місця скоєння дорожньо-транспортних пригод. Дана обставина підтверджується затвердженими начальником Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську графіками чергувань працівників сектору розшуку та дізнання по виїзду на місця скоєння ДТП на травень, червень, липень 2016 року, які містять інформацію про дні, коли ОСОБА_1 заступав у цілодобове чергування (а.с.29-31).

Суд зазначає, що з цього приводу Пленум Верховного Суду України у пункті 7 постанови №9 від 06.11.1992 "Про практику розгляду судами трудових спорів" вказав, що фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи відома власника або уповноваженого ним органу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що починаючи з 03.05.2016 позивач перебував у трудових відносинах з Управлінням патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції, а посилання представника третьої особи у судовому засіданні на те, що лейтенант поліції ОСОБА_1 не був призначений на посаду в Управлінні патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції, оскільки наказ про його призначення не видано, є не обґрунтованими.

Як наслідок, лист Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 28.07.2016 №3362/41/4/01-2016 не може бути підставою для припинення трудових відносин позивача з Управлінням патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції та прийняття його на роботу в Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області на посаду інспектора Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції.

При цьому, у судовому засіданні зясовано, що після звільнення позивача та направлення його до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України для подальшого проходження служби, відповідач не порушував питання про переміщення ОСОБА_1 для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області та не надавав згоди на таке переведення, як визначено статтею 65 Закону України "Про Національну поліцію".

Крім того, на посаду, яку до звільнення обіймав позивач, та яка з 03.05.2016 була вакантною, згідно наказу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 06.07.2016 №222 о/с "По особовому складу" призначено лейтенанта поліції ОСОБА_4 (а.с.58).

За таких обставин, підстави для визнання неправомірними дій відповідача щодо недопущення лейтенанта поліції ОСОБА_1 до виконання службових обовязків на посаді інспектора Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області відсутні.

А відтак, позовна вимога про зобовязання відповідача допустити позивача до виконання до виконання службових обовязків на посаді інспектора Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області до задоволення не підлягає.

Безпідставними є посилання позивача та представника третьої особи на наказ відповідача від 10.08.2016 за №300 о/с, яким скасовано пункт наказу відповідача від 25.04.2016 №125 о/с у частині відрядження позивача для подальшого проходження служби в Управлінні патрульної поліції у місті Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції, як на підтвердження перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем, оскільки у судовому засіданні встановлено, до згаданий документ від 10.08.2016 є проектом, який не було реалізовано відповідачем.

Не підтверджує факт зайняття позивачем з 10.08.2016 раніше займаної посади - інспектора Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області і виплата йому грошового забезпечення за серпень 2016 у сумі 4 840 грн., оскільки представник відповідача з цього приводу вказав суду, що дані кошти було перераховано позивачу помилково.

Щодо заявленої позовної вимоги про стягнення з відповідача грошового забезпечення за період з 04.05.2016 по 01.08.2016 та з 01.09.2016 по 26.10.2016 у загальному розмірі 23 107 грн. суд зазначає наступне.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю та на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом (частини 1, 4).

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (частина 7).

Статтею 62 Закону України "Про Національну поліцію" встановлені гарантії професійної діяльності поліцейського, пункт 4 частини 10, якої передбачає, що поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.

Згідно частини 1 статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Відповідно до частини 2 цієї статті порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 4 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим наказом Міністра внутрішніх справ України №260 від 06.04.2016, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799, встановлено, що грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади в Національній поліції, та курсантам ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання.

Відповідно до пункту 7 розділу І даного Порядку грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення.

В ході розгляду даної адміністративної справи судом встановлено факти невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення, починаючи з 03.05.2016, чим порушено гарантоване статтею 43 Конституції України право позивача на своєчасне одержання винагороди за працю.

Доказів протилежного ні відповідачем, ні третьою особою суду не подано.

Водночас, підстави для стягнення з відповідача грошового забезпечення за період з 04.05.2016 по 01.08.2016 та з 01.09.2016 по 26.10.2016 у загальному розмірі 23 107 грн. відсутні, оскільки, як уже встановлено судом, ОСОБА_1 з 03.05.2016 не перебував у трудових відносинах з Головним управлінням Національної поліції в Івано-Франківській області.

Суд зазначає, що з урахуванням положень частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України право позивача на звернення з вимогою про відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає у випадку встановлення причинного звязку між незаконними діями чи бездіяльністю Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області та втратами немайнового характеру, які зазнав позивач внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ.

Таким чином, оскільки судом не встановлено протиправності дій чи бездіяльності Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області по відношенню до позивача, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у сумі 10 000 грн. відсутні, а дана позовна вимога до задоволення не підлягає.

Враховуючи вищевикладене заявлений позов не підлягає до задоволенню.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Кафарський В.В.

Постанова складена в повному обсязі 27.12.2016.