Справа № 276/1050/16-а
Суддя: Мельник М. Л.
Дата ухвалення: 2016-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 276/1050/16-а
Провадження по справі№ 2-а/276/85/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2016 року смт. Хорошів

Володарсько Волинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді: Мельника М.Л.

при секретарі: Свиридок А.В.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько Волинського районного суду адміністративний позов

ОСОБА_1

до

Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Житомирської державної адміністрації

про визнання протиправною дії щодо недоплати щорічної разової допомоги як учаснику бойових дій та стягнення недоплаченої щорічної разової допомоги як учаснику бойових дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із даним позовом в обґрунтування якого зазначає, що має статус учасника бойових дій та має право на пільги, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме йому повинна щорічно до 5 травня виплачуватися разова грошова допомога у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, що становить 5650 гривень, а отримав лише 920 гривень даної допомоги. На його звернення виплатити йому 4730 гривень різниці допомоги відповідач відмовив.

Позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо недоплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2016 року як учаснику бойових дій в розмірі 4730 гривень та зобовязати відповідача здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити йому щорічну разову грошову до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст.12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплат з урахуванням раніше виплачених сум.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Представник відповідача надіслав до суду заперечення в якому позов не визнає, та вказує, що відповідачу у 2016 році у повному обсязі нараховано та виплачено разову грошову допомогу до 05 травня в сумі 920 гривень як учаснику бойових дій. Вказаний розмір встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого.

Згідно з положеннями частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії УБД №112576 та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Відповідно до довідки №605/04 від 18 листопада 2016 року, виданої відповідачем, згідно поданих списків, які надійшли від Володарсько Волинського РВК, відповідно до постанов КМУ

- 2 -

від 02 березня 2016 року №141 виплачено позивачу разову грошову допомогу до Дня Перемоги, як ветерану війни у розмірі 920 гривень за 2016 рік.

Положеннями частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин встановлено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року у справі №1-11/2012 у справі за конституційним поданням управління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України, Кабінет Міністрів України уповноважений встановлювати розмір соціальних виплат.

Конституційний Суд України рішенням від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року наведені положення визнані неконституційними. Отже, починаючи з 22 травня 2008 року, відновлено дію частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Однак, пунктом 26 Закону України від 28 грудня 2014 року №79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» установлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Дане положення Закону України неконституційним не визнавалося.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» установлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), учасникам бойових дій у розмірі 920 гривень.

Тобто, в даному випадку на період виникнення зазначених спірних правовідносин, які є предметом спору у цій справі, були наявні нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, але по-різному встановлювали розмір щорічної допомоги до 5 травня учасникам бойових дій.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який б регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення № 4-зп від 03 жовтня 1997 року у справі набуття чинності Конституцією України зазначив про те, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними

- 3 -

правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

За змістом частини 3 статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суд повинен застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше, а тому підстав для визнання дій відповідача неправомірними щодо виплати щорічної одноразової допомоги до 5 травня в 2016 році немає, оскільки останній діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог щодо визнання дій органу соціального захисту неправомірними та стягнення з відповідача на користь позивача різницю недоплаченої разової грошової допомоги за 2016 рік у розмірі 4730 гривень.

Оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат, то понесені судові витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України у відповідності до положень частини 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 94, 122, 138, 160-163, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1до Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Житомирської державної адміністрації про визнання протиправною дії щодо недоплати щорічної разової допомоги як учаснику бойових дій та зобовязання здійснити перерахунок, нарахування і виплату щорічної разової допомоги як учаснику бойових дійвідмовити.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом 10 днів з дня її проголошення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Володарсько-Волинський и районний суд

Головуючий /підпис/

Копія вірна.

Суддя: М.Л. Мельник