Справа № 2а-1163/10
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2010-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2а-1163/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2010 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Бабка Г.Г.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради про перерахунок та стягнення заборгованості з виплати одноразової допомоги при народжені дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради про перерахунок та стягнення заборгованості з виплати одноразової допомоги при народжені дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. В обґрунтування позову зазначила, що знаходилась на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради та отримувала допомогу по догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею трирічного віку. Також їй було виплачено одноразову допомогу при народжені дитини в сумі 8500 грн. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. А відповідно до ст.12 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» допомога при народженні дитини надається у сумі кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини. Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 визнання такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ст.56, п.14 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", якими було зупинено дію ст.ст.12, ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». Проте, після набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року відповідачем невірно сплачувалась допомога по догляду за дитиною та одноразова допомога при народжені дитини була виплачена в меншому розмірі ніж передбачена законом. В звязку з чим просила суд визнати дії відповідача по нарахуванню та виплаті допомоги при народжені дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007-2010 роки неправомірними; зобовязати відповідача призначити їй допомогу при народжені дитини відповідно до діючого законодавства та ст.12 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» у сумі кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років встановленого на день народження дитини; зобовязати відповідача визначити та призначити решту суми одноразової допомоги, що підлягає виплаті протягом 12 місяців з 01.02.2007 року в розмірі 491 грн. 86 коп.; стягнути з відповідача суму недоотриманої допомоги, що здійснюється одноразово в девятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народжені дитини в сумі 506 грн.; стягнути з відповідача суму недоотриманої решти разової допомоги при народжені дитини, що підлягає виплаті протягом наступних 12 місяців в сумі 802 грн. 32 коп.; стягнути з відповідача суму недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік в розмірі 3292 грн. 52 коп. та 2009-2010 роки в розмірі 5899 грн.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та, посилаючись на зазначені в позові підстави, просила суд задовольнити його в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. Про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.

З урахуванням зазначеного та положень ст.128 КАС України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку про те, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, за наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини, виданого 20.02.2007 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, позивачка є матірю ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.21), тобто є особою, на яку поширюється дія ст.13 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» та має право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленому законом.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин в 2007 році) допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Згідно ст.62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений з 1 січня - 434 грн., з 1 квітня - 463 грн., з 1 жовтня - 470 грн.

Статтею 56 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" передбачено, що щомісячна грошова допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, який дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 14 ст.71 вказаного Закону на 2007 рік зупинено дію ст.ст.12, ч.1 ст.15 та п.3 розділу 8 «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ст.56 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", за якою щомісячна грошова допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, який дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; пункт 14 ст. 71 в частині зупинення на 2007 рік дії статті 12, ч.1 ст. 15 та п.3 розділу 8 «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Частина друга ст.152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, за вказаним принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

Відповідно до п.3 рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визначено, що положення ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Разом з тим, як вбачається з наданої позивачкою довідки про отриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідач з 09.07.2007 року (дня коли відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 було відновлено право позивачки на отримання допомоги відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми») по 31.12.2007 року виплачував позивачці таку допомогу в розмірі меншому ніж передбачено діючим та той час законом.

Згідно п.п.1,2 ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням зазначених вище обставин, встановлених судом та положень закону, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню та слід визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачці щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради нарахувати та виплатити на користь позивачки недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» (в редакції від 09.07.2007 року) у розмірі встановленого законом на відповідний період прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років .

Також суд вважає, що саме Управління праці та соціального захисту населення у Кіровському районі м.Дніпропетровська зобовязано забезпечити здійснення виплат позивачці державної соціальну допомогу по догляду за дитиною до трьох років, оскільки Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» визначено, що вказана щомісячна допомога надається громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

При цьому суд вважає, що позивачкою не було пропущено строк для звернення до суду з позовом в частині заявлених вимог за період з липня по грудень 2007 року, оскільки остання первісно звернулась до суду з позовом в порядку цивільного судочинства, на підставі діючої на момент подачі позову ст.15 ЦПК України.

За вимогами ст.ст.256, 257 ЦК України особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, протягом строку передбаченого позовною давністю; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позивачка звернулась до суду з позовом 05.05.2010 року. Тобто задоволені судом позовні вимоги за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року заявлені позивачкою в межах трирічного строку позовної давності передбаченого законом, що підлягав застосуванню на момент подачі позовної заяви.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог позивачці слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в редакції Закону України від 27.12.2007 року, який набрав чинності з 01.01.2008 року, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.

Як вбачається з довідки про виплачену позивачці в 2008-2010 роках допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, остання щомісяця нараховувалась та виплачувалась у відповідності до ст.15 зазначеного вище Закону в редакції від 27.12.2007 року.

Положення ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в редакції Закону України від 27.12.2007 року, на час розгляду справи судом не визнані неконституційними, тому мають застосовуватися у спірних правовідносинах.

Таким чином, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправної відмови відповідача у здійсненні перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, стягнення з відповідача на її користь недоплаченої допомоги по догляду за дитиною за 2008-2010 роки.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», в редакції, яка діяла до набрання законної сили Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік», допомога при народженні дитини надається у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини. Виплата допомоги здійснюється одноразово у дев'ятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта - протягом наступних 12 місяців у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 2 ч.2 ст.56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» було встановлено, що допомога при народженні дитини надається у розмірі 8500 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні дитини в сумі 3400 гривень, решта - протягом наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 не було визнано неконституційним положення абзацу 2 ч.2 ст.56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», яким було встановлено одноразову виплату у розмірі 8500 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Суд вважає, що Закон України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та його положення мають вищу юридичну силу відносно інших спеціальних законів стосовно визначення розміру або порядку обчислення допомоги при народженні дитини, бо є основним та головним (окрім Конституції) фінансовим нормативним актом розподілу доходів та видатків в країні. За цих обставин, положення цього закону яким було визначено порядок нарахування допомоги при народженні дитини, є обов'язковим для застосування та вирішення справ у суді. Тобто, при визначенні розміру допомоги при народженні дитини слід керуватися абзацом 2 ч.2 ст.56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», а не ст.12 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Таким чином, відповідачем була призначена правомірно допомога при народженні дитини у розмірі 8500 грн., тому позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача на її користь недоплаченої допомоги при народженні дитини задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.69,71,158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради про перерахунок та стягнення заборгованості з виплати одноразової допомоги при народжені дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради нарахувати та виплатити на користь позивачки ОСОБА_1 недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» (в редакції від 09.07.2007 року) у розмірі встановленого на цей період законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складений 30 листопада 2010 року.

Суддя С.Ю.Казак