Справа № 803/1720/16
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 рокуСправа № 803/1720/16

Волинський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Ксензюка А.Я., суддів Валюха В.М., Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Шаблій Л.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача-1 ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Технологія Базальту» до Волинської митниці ДФС, Державної казначейської служби України про визнання вимоги неправомірною та відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Технологія Базальту» (далі ТзОВ «Технологія Базальту») звернулося в суд з адміністративним позовом про визнання неправомірною вимоги Волинської митниці ДФС щодо надання додаткових документів та відшкодування з Державного бюджету України збитків в розмірі 9 211, 50 ЄВРО, що станом на 15 вересня 2016 року за курсом Національного Банку України 29, 89563600 за один Євро становить 284 343, 65 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 вересня 2016 року позивачем до Волинської митниці ДФС подано декларацію митної вартості №205070000/2016/034520 щодо розмитнення 20 700 кг смоли феноло-формальдегідної, марки WR-120/ОСОБА_3 із декларацією позивач надав відповідачеві усі необхідні документи, проте, Волинською митницею ДФС прийнято рішення про витребування додаткових документів, а саме, заявки на перевезення, оригіналу додаткової угоди №1 до договору купівлі-продажу #UA01032013 від 1 березня 2016 року та висновку про вартісні характеристики товару.

Позивач вважає, що відповідач зобовязаних був здійснити митне оформлення товару протягом чотирьох годин, в порядку, передбаченому статтею 55 Митного кодексу України, оскільки товариство подало повний пакет документів, здійснивши аналіз яких можливо встановити дійсну та реальну вартість товару. ОСОБА_3 з тим, смола, яка потребує певних умов зберігання, перебувала у неприйнятних для неї умовах на митному складі протягом трьох діб та стала непридатною для її подальшого використання. Таким чином, ТзОВ «Технологія Базальту» понесло збитки у розмірі 9 211, 50 ЄВРО, що станом на 15 вересня 2016 року за курсом Національного Банку України 29, 89563600 за один ЄВРО становить 284 343, 65 грн.

Представник відповідача-1 Волинської митниці ДФС в поданому письмовому запереченні предявленні позовні вимоги заперечила, мотивуючи тим, що вимоги митниці щодо надання додаткових документів для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару є правомірними, здійснені у межах повноважень та у строки визначені Митним кодексом України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених з позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача-1 Волинської митниці ДФС в судовому засіданні позову не визнала з мотивів, викладених у письмових запереченнях проти позову, просила в задоволенні позову відмовити.

Відповідач-2 Державна казначейська служба України в судове засідання повноважного представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та заперечень на позов не подавав.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що 1 березня 2016 року між ТзОВ «Технологія Базальту» (покупець) та фірмою LERG S.A. (продавець) укладено контракт #UA01032013, за умовами якого продавець продає, продавець купує феноло-формальдегідні смоли, в номенклатурі і згідно умов, наведених у додатках до даного договору, котрі є його невідємною частиною.

Розділами 3, 4 контракту #UA01032013 від 1 березня 2016 року визначено, що поставка товару здійснюється на умовах EXW, Пустов, Польща, у відповідності із Міжнародними правилами Інкотермс-2010. Покупець проводить 100% попередню оплату за товар, згідно із додатками до договору в ЄВРО. Можлива оплата товару протягом 10-ти робочих днів із моменту отримання товару.

13 вересня 2016 року позивач ввіз на митну територію України товар смолу феноло-формальдегідну, марки WR-120/Т, вагою нетто 20 700 кг, на загальну суму 9 211, 50 ЄВРО, придбаний згідно із договором купівлі-продажу #UA01032013 від 1 березня 2016 року, укладеним із фірмою LERG S.A.

Для митного оформлення вказаного товару декларантом було подано на митний пост Волинської митниці ДФС наступні документи: декларацію митної вартості №205070000/2016/034520 від 13 вересня 2016 року; рахунок-фактура (інвойс) від 12 вересня 2016 року S; договір купівлі-продажу #UA01032013 від 1 березня 2016 року; додаток №1 від 1 березня 2016 року до договору купівлі-продажу #UA01032013 від 1 березня 2016 року; додаток №2 від 12 вересня 2016 року до договору купівлі-продажу #UA01032013 від 1 березня 2016 року; міжнародна автомобільна накладна (CMR) А №971522; сертифікат випробування №4718/2016/PF від 12 вересня 2016 року; договір транспортного перевезення №08/09 від 8 вересня 2016 року; лист від 21 вересня 2016 року; довідка №1 про транспортні витрати на доставку; декларація №16PL402010E0359122 від 12 вересня 2016 року.

За декларацією митної вартості №205070000/2016/034520 від 13 вересня 2016 року посадовою особою митниці встановлено невідповідність транспортних витрат, понесених позивачем по території Польщі, з урахуванням кілометражу, та по території України. Крім того, встановлено також розбіжності в додаткові угоді №1 до договору купівлі-продажу #UA01032013 від 1 березня 2016 року, а саме, наявні два пункти під номером 4, нумерацію здійснено без дотримання порядку, наявний пункт 12.7, який у договорі купівлі-продажу #UA01032013 від 1 березня 2016 року відсутній.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини пятої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Посадовою особою митного органу було повідомлено позивача про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, а саме: заявки на перевезення товару; оригіналу додаткової угоди №1 до договору купівлі-продажу #UA01032013 від 1 березня 2016 року; висновку про якісні та вартісні характеристики товарів.

На виконання вимог митного органу 15 вересня 2016 року ТзОВ «Технологія Базальту» додатково подано всі витребовувані документи.

Згідно із частинами третьою шостою статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до частини третьої статті 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

У разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю, орган доходів і зборів, згідно із пунктом 4 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний випускати у вільний обіг товари, що декларуються.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 вересня 2016 року Волинською митницею ДФС ввезений на митну територію України товар смола феноло-формальдегідна, марки WR-120/Т, вагою нетто 20 700 кг, на загальну суму 9 211, 50 ЄВРО, придбаний згідно із договором купівлі-продажу #UA01032013 від 1 березня 2016 року, укладеним із фірмою LERG S.A., випущено у вільний обіг.

Частиною першою статті 255 Митного кодексу України встановлено, що митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред'явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред'явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

ОСОБА_3 з тим, як встановлено пунктом 6 частини другої статті 255 Митного кодексу України строк, зазначений у частині першій цієї статті, може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей виключно у разі подання додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 цього Кодексу в межах передбаченого нею строку, перебіг якого припиняється з моменту отримання митницею (митним постом) таких документів чи письмової відмови декларанта або уповноваженої ним особи у їх наданні.

У звязку із наведеним, суд дійшов висновку що вимога Волинської митниці ДФС щодо надання додаткових документів для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару та здійснення митного оформлення за заявленою декларантом митною вартістю є правомірною.

Щодо вимоги про відшкодування збитків в розмірі 9 211, 50 ЄВРО, що станом на 15 вересня 2016 року за курсом Національного Банку України 29, 89563600 за один Євро становить 284 343, 65 грн. суд зазначає наступне.

Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди врегульовані Цивільним кодексом України. Відповідно до положень статті 22 цього Кодексу особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільних прав, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, покладений на суб'єкта владних повноважень даною нормою тягар доказування правомірності свого рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності не звільняє позивача від обов'язку доказування своїх тверджень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії субєкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано обґрунтованих пояснень та допустимих доказів в їх підтвердження щодо підстав визнання неправомірною вимоги Волинської митниці ДФС щодо надання додаткових документів для підтвердження заявленої декларантом митної вартості та стягнення збитків, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Митного кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя А.Я. Ксензюк

Судді В.М. Валюх

ОСОБА_4

Постанова в повному обсязі складена 28 грудня 2016 року.