Справа № 335/13122/16-а
Суддя: Гашук К. В.
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Гашук К.В., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні йому пенсії по інвалідності з урахуванням вимог ч. 4 ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобовязати Управління Пенсійного Фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя призначити йому пенсію відповідно до ч. 4 ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, визначених відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 28 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та враховувати всі відповідні надбавки, підвищення, збільшення, як інваліду війни ІІ групи з 08 листопада 2016 року, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати на правову допомогу у розмірі 1200 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Управлінні Пенсійного Фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Також він має пенсію у відповідності до ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

08.11.2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного Фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення йому пенсії з урахуванням всіх надбавок, підвищень чи збільшень, які передбачені інваліду війни ІІ групи, статус якого підтвердив відповідним посвідченням та випискою із акту огляду МСЕК № 0674155.

Проте, листом від 23.11.2016 року відповідач відмовив йому у призначенні пенсії відповідно до ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На думку позивача вказані дії Управління Пенсійного Фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя є протиправними та такими, що суперечать чинному законодавству, а тому він просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 30 листопада 2016 року, відкрито скорочене провадження у справі.

12 грудня 2016 року Управління Пенсійного Фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя подалосуду письмові заперечення проти позову, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, надані суду заперечення, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя та з 03 червня 2014 року отримував пенсію по інвалідності відповідно до вимог ст. ст. 30, 32, 33 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058.

На підставі особистої заяви позивача, 12 лютого 2015 року ОСОБА_1 переведено на пенсію по інвалідності згідно із ст. ст. 18, 21, 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1995 року № 2262,статтею 21 якого визначено, що розмір пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються інвалідам II групи 80% відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

Відповідно до розпоряджень Управління Пенсійного Фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя, страховий стаж позивача складає 17 років 6 місяців 1 день. Останній перерахунок пенсії проводився 09 листопада 2016 року у звязку зі зміною даних по інвалідності. Дата встановлення інвалідності вказана 03 червня 2014 року. Дата огляду МСЕК проводилося 08 листопада 2016 року. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 08 листопада 2016 року складає всього у сумі 2 881 грн. 50 коп.

09 листопада 2016 року Управлінням Пенсійного Фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя отримано заяву ОСОБА_1 від 08 листопада 2016 року, відповідно до якої він просив призначити йому пенсію згідно із вимогами ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 4 739 грн. 50 коп., яка складається з основної пенсії у сумі 3 390 грн., підвищень на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 21 Закону та Постанови Кабінету Міністрів України № 1381 та Закону України «Про підвищення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни».

Своїм листом № 328/л-9 від 23.11.2016 року Управління Пенсійного Фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя від 13 листопада 2016 року, повідомило ОСОБА_1, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з прийняттям Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 3108 від 17 листопада 2005 року внесено зміни до абз. 2 п.16 розділу ХV Закону № 1058. Відповідно до цих змін положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугою років. Отже, для застосування норм статті 29 Закону № 1788 законних підстав немає.

Позивач вважає, що така відмова Управління Пенсійного Фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя у призначенні пенсії є неправомірною, у звязку з чим звернувся до суду з позовом.

Проте, суд вважає, що дії Управління Пенсійного Фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя в даному випадку є правомірними та відповідають вимогам чинного законодавства, з наступних підстав.

У ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що одним із видів пенсії є пенсія по інвалідності.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення», мінімальний розмір пенсії особам, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, повязаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обовязку, а також громадянам, яких необґрунтовано було піддано політичним репресіям і в подальшому реабілітовано, інвалідність яких повязана з репресіями, встановлюється: інвалідам I та II груп у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком; інвалідам III групи у розмірі півтори мінімальних пенсії за віком.

Відповідно до статей 10, 28, 33 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: інвалідам I групи 100 відсотків пенсії за віком; інвалідам II групи - 90 відсотків пенсії за віком; інвалідам III групи 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону. За наявності у непрацюючих інвалідів II і III груп у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу за їх вибором пенсія по інвалідності призначається в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Перехідними положеннями Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність з цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Згідно вимог ст. ст. 5, 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам 1 групи у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, 2 групи 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, 3 групи 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» встановлено, що починаючи з 1 травня 2004 року, необхідно передбачати щомісячну виплату цільової грошової допомоги на прожиття: інвалідам війни II та III груп у розмірі 50 гривень, учасникам бойових дій у розмірі 40 гривень, незалежно від розміру пенсій та надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги та пенсії за особливі заслуги перед Україною.

Статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно зазначеного Закону.

Таким чином, доводи позивача не дають підстав для висновку про неправильне обчислення Управлінням Пенсійного Фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя, йому пенсії, оскільки відповідач із заявою про переведення його з одного виду пенсії на інший вид пенсії не звертався, а фактично просить змінити порядок нарахування пенсії на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», які в даному випадку не можуть бути застосовані, оскільки позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин вимоги позивача про зобовязання Управління Пенсійного Фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя призначити пенсію відповідно до ч. 4 ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, визначених відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 28 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та врахувати всі відповідні надбавки, підвищення, збільшення, як інваліду війни ІІ групи з 08 листопада 2016 року, не можуть бути задоволені.

Таким чином, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, слід відмовити.

Враховуючи те, що судом відмовлено у задоволенні адміністративного позову судові витрати, повязані із наданням правової допомоги, не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 9-12, 71, 158, 160-163, 167, 183-2 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя: К.В.Гашук