Справа № 242/2016/14-а
Суддя: Ясинський О. В.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 242/2016/14-а
Провадження № 2-а/242/148/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2014 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Ясинського О.В., при секретарі Нарижній О.Г., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України м. Селидове Донецької області про перерахунок пенсії по заробітку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 12.06.2014 року звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України м. Селидове Донецької області про визнання протиправним і неправомірним рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії, щодо не включення у заробітну плату для призначення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати за роботу на державній службі. В обґрунтування вимог зазначила, що з 13.03.2007 року вона отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» з врахуванням стажу держслужбовця, але при нарахуванні їй пенсії відповідачем не були враховані матеріальна допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати за роботу на державній службі. 14.11.2013 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії по заробітку згідно з ст. 37 ЗУ «Про державну службу». Рішення УПФУ м. Селидове Донецької області № 3132 від 19.11.2013 року їй було відмовлено в перерахунку пенсії. Вважає такі дії відповідача неправомірними, просила суд зобовязати УПФУ м. Селидове Донецької області провести перерахунок пенсії відповідно до її заяви від 14.11.2013 року №312 з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що оскільки позивачу пенсія за віком призначена саме за Законом України «Про державну службу», то при з'ясуванні обрахунків щодо підстав призначених пенсій даної категорії пріоритет має надаватися саме цьому Закону, відповідно до статті 33 якого заробітна плата державного службовця складається з посадових окладів, премій, доплат за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, тобто, законодавцем чітко визначено перелік складових заробітної плати державного службовця, які можуть бути внесені до його заробітної плати. Ні індексацію, ні матеріальну допомогу до таких віднесено не можу бути. Крім того, вважає, що матеріальна допомога не входить до структури заробітної плати також і відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про оплату праці». Враховуючи ці обставини, а також те, що на їх думку, здійснення утримань збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не може вважатися підставою для включення до складу заробітної плати державного службовця та врахування для обчислення розміру пенсії державного службовця, вважає вимоги позивача необґрунтованими та просили суд відмовити позивачу у задоволенні її позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи і дослідивши законодавство, що регулює спірні правовідносини, встановив наступне.

З 14.03.2007 року ОСОБА_1 отримує пенсію як державний службовець, ця обставина сторонами не оспорюється, тому наведена обставина з урахуванням положення ч. 3 ст. 72 КАС України не потребує доказування в судовому засіданні.

Згідно з ст. 33 Закону України «Про державну службу» оплата праці державних службовців повинна забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обов'язків, сприяти укомплектуванню апарату державних органів компетентними і досвідченими кадрами, стимулювати їх сумлінну та ініціативну працю. Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що винагорода за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

14.11.2013 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати. Проте рішенням УПФУ м. Селидове від 19.11.2013 року № 3132 в перерахунку їй було відмовлено.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про державну службу» передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

Як слідує з постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суду та інших органів» керівники мають право установлювати надбавки за високі досягнення у праці до 50% посадового окладу з врахуванням надбавки за ранг державного службовця та надбавки (винагороди) за вислугу років, надавати матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу на оздоровлення.

Окрім того, за п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні чини, класний чин або спеціальні звання, вислуга років при призначенні пенсії враховуються у розмірах, що виплачуються на день звільнення.

В своїй постанові від 20 лютого 2012 року Верховний Суд України усуваючи неоднакове застосування норм матеріального права, вважає неправильними висновки суду про те, що оскільки матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, не включається до складу заробітної плати державного службовця, то вона не враховується при обчисленні розміру його пенсії.

Частиною 1 статті 244-2 КАС України визначено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних відносинах, є обов`язковими для всіх судів України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії державного службовця підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, відповідно до, ст. ст. 33, 35, 37 Закону України «Про державну службу», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про оплату праці», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 6-11, 72, 158-163, 244-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України м. Селидове Донецької області про перерахунок пенсії по заробітку задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати за роботу на державній службі.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області № 3132 від 19.11.2013 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 14.11.2013 року з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати за роботу на державній службі, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові внески з урахуванням фактично отриманих сум.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя