Справа № 2-а-516/10
Суддя: Триголова В. М.
Дата ухвалення: 2010-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 2-а-516
П О С Т А Н О В А

І М Я М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2010р.

Ніжинський міськрайонний суд

Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Триголової В.М.,

при секретарі Носилевській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ніжині справу за позовом ОСОБА_1 до Ніжинської районної державної адміністрації про скасування розпорядження, поновлення на роботі і стягнення зарплати за вимушений прогул та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення зарплати за вимушений прогул та моральної шкоди, пославшись на те, що в Ніжинській районній державній адміністрації він працював на посаді завідуючого сектором з питань внутрішньої політики, звязків з громадськістю та у справах преси, інформації. 03 червня 2010р. його ознайомили з розпорядженням голови районної державної адміністрації від 18 травня 2010р. про звільнення його з займаної посади за результатами атестації. Він вважає це розпорядження незаконним, так як в 2007р. він вже проходив атестацію і за рішенням атестаційної комісії відповідав займаній посаді. Перед атестацією в 2010р. з службовою характеристикою його не ознайомили, про проведення атестації його повідомили лише, ніж за місяць. Він є депутатом Ніжинської міської Ради, але в порушення вимог Закону України «Про статус депутатів місцевих Рад» відповідач несвоєчасно повідомив Ніжинську міську Раду про намір звільнити його з роботи. До проведення атестації на нього накладались адміністративні стягнення, але він вважає, що ці адміністративні стягнення не відповідали тяжкості вчинених ним порушень трудової дисципліни. Він має дві вищі освіти і вважає, що відповідає посаді, яку він займав. Він вважає, що голова райдержадміністрації звільнив його з роботи за критику і за відстоювання ним, позивачем, своїх прав. Він просить скасувати розпорядження про його звільнення з роботи, поновити його на роботі, стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також 10 000 гр. моральної шкоди, так як в звязку зі звільненням його з роботи погіршився його стан здоровя і він змушений був лікуватись в лікарні. Крім того, в результаті звільнення він втратив нормальні життєві звязки.

В суді позивач позов підтримав і пояснив, що він працював в Ніжинській райдержадміністрації на посаді завідуючого сектором з питань внутрішньої політики, звязків з громадськістю та у справах преси і інформації. Голова Ніжинської райдержадміністрації ставився до нього упереджено, так як він критикував його. На нього накладались адміністративні стягнення. Деякі з них він оспорював.

Наказом від 18 травня 2010р. він звільнений з займаної посади як такий, що не пройшов атестації. Він дізнався про звільнення 03 червня 2010р.

Дійсно, за висновком атестаційної комісії в 2010р. він не пройшов атестації. Ні характеристики ні висновку атестаційної комісії він не оспорював, але вважає, що його звільнили незаконно, так як про наміри звільнити його з роботи відповідач не повідомив своєчасно Ніжинську міську Раду, депутатом якої він був. Раніше на нього накладались адміністративні стягнення. Деякі з них він оспорював, а деякі не оспорював. Він вважає, що його звільнили із-за упередженого ставлення до нього голови райдержадміністрації, а тому просить скасувати розпорядження про його звільнення, поновити його на роботі, стягнути з відповідача зарплату за вимушений прогул і 10 000 гр. моральної шкоди, так як в результаті звільнення з роботи погіршився його стан здоровя, він звертався до лікарні, де стоїть на обліку з 2006р. Крім того, він втратив нормальні життєві звязки.

Представник відповідача в суді позову не визнала і пояснила, що після атестації в 2007р. позивач допускав порушення трудової дисципліни, за що на нього неодноразово накладались адміністративні стягнення.

Після проведення атестації ОСОБА_1 в травні 2010р. атестаційна комісія прийшла до висновку, що він займаній посаді не відповідає і рекомендувала звільнити його з роботи. Отримавши такий висновок, адміністрація звернулась до профспілкового комітету з проханням дати згоду на звільнення ОСОБА_1 з роботи. Після отримання такої згоди 18 травня 2010р. був виданий наказ про звільнення ОСОБА_1 з роботи як такого, що не відповідає займаній посаді.

Вона вважає, що звільнений з роботи ОСОБА_1 на законних підставах, а тому просить в позові йому відмовити.

Третя особа з боку відповідача ОСОБА_2 в суді також позову не визнав і дав пояснення, аналогічні поясненням представника відповідача. Крім того, він пояснив, що ОСОБА_1 постійно ігнорував його розпорядження, протиставляв себе працівникам колективу.

Він також просив відмовити в позові ОСОБА_1

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши сторони, третю особу з боку відповідача і свідків, прийшов до висновку, що заявлений позов позивача задоволенню не підлягає з таких підстав:

В суді встановлено, що ОСОБА_1 займав в Ніжинській райдержадміністрації посаду завідуючого сектором з питань внутрішньої політики, звязків з громадськістю та у справах преси і інформації і був державним службовцем.

Згідно з Положенням про проведення атестації державних службовців кожен державний службовець повинен раз в три роки пройти атестацію. У вказаному Положенні не зазначено конкретно, коли саме повинен державний службовець пройти чергову атестацію, тобто, за скільки місяців до сплину трьох років, чи після закінчення трьох років. Головне, щоб державний службовець пройшов атестацію раз в три роки.

В суді встановлено, що попередня атестація ОСОБА_1 проводилась в 2007р. Отже, наступна атестація його повинна була відбутись в 2010р., що й було зроблено.

Як і передбачено Положенням про проведення атестації державних службовців, перед атестацією була видана характеристика ОСОБА_1, затверджена 19 квітня 2010р. головою Ніжинської райдержадміністрації. Як видно з характеристики (а.с.49), ОСОБА_1 характеризувався негативно. Актом на а.с.50 підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився підписатись в цій характеристиці. Це ж підтвердила в суді і свідок ОСОБА_3

З протоколу атестаційної комісії на а.с.53-54 видно, що ОСОБА_1 не пройшов атестації і комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді і рекомендувала звільнити його з роботи.

За клопотанням ОСОБА_1 в суді допитувались свідками члени атестаційної комісії ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Всі вони підтвердили, що під час атестації ОСОБА_1 відмовлявся давати відповіді, на запитання, які йому ставились.

Свідок ОСОБА_6, крім того, підтвердив, що ОСОБА_1 і під час атестації, і, взагалі, в колективі вів себе зухвало.

Звільнення ОСОБА_1 було погоджено з профспілковим комітетом.

18 травня 2010р. був виданий наказ №54-К про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади за п.2 ст.40 КЗпП України як такого, що не відповідає займаній посаді.

Суд вважає, що звільняючи з посади ОСОБА_1, відповідач не порушив закону.

Дійсно, про намір звільнити ОСОБА_1 з роботи відповідач дещо несвоєчасно повідомив про це Ніжинську міську Раду, депутатом якої був ОСОБА_1

Проте, суд вважає, що цей факт несуттєвий і вплинути на рішення відповідача звільнити ОСОБА_1 з роботи не міг. Твердження ОСОБА_1 про упередженість по відношенню до нього голови Ніжинської райдержадміністрації ним в суді не доведені. ОСОБА_1, крім того, посилався на те, що голова Ніжинської райдержадміністрації працював без повноважень, але це спростувалось копією розпорядження Президента України.

Так як підстав задовольняти позов ОСОБА_1 про скасування розпорядження, поновлення його на роботі і виплаті зарплати за вимушений прогул немає, немає підстав і задовольняти його позов про стягнення моральної шкоди, яку він, крім того, не довів в суді.

Відмовити ОСОБА_1 в позові слід ще й з тих підстав, що він пропустив строк для звернення до суду з позовом і ні в позовній заяві, ні в суді не просив його поновити, а відповідач його представник в суді наголошував на пропуску ОСОБА_1 строку для звернення до суду.

Звільнений з роботи ОСОБА_1 18 травня 2010р.,а до суду він звернувся 02 липня 2010р.

На час звернення ОСОБА_1 до суду ст.100 КАс України передбачала відмову позивачеві в позові, якщо він пропустив строк для звернення до суду і не просив суд поновити його, а інша сторона наголошувала на відмову в позові за пропуском строку.

На підставі викладеного та керуючись ст.160 КАс України, ст.ст.40, 235, 236, 237-1 КЗпП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ніжинської районної державної адміністрації про скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення зарплати за вимушений прогул та моральної шкоди залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Ніжинський міськрайонний суд.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ніжинського міськрайонного суду В.М.Триголова