Справа № 308/4006/15-а
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/4006/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.

при секретарі судового засідання Бота О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 поданим в особі уповноваженого представника за довіреністю ОСОБА_2 до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 про скасування п.2 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 25.03.2015 року № 119 Про демонтаж зовнішньої реклами ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 у порядку провадження у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин звернулася до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Ужгородської міської ради про скасування п.2 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 25.03.2015 року № 119 Про демонтаж зовнішньої реклами . Мотивуючи позовні вимоги вказує на те, що виконавчим комітетом Ужгородської міської ради 25.03.2015 року прийнято рішення №119 "Про демонтаж зовнішньої реклами", зокрема пп.2.п.1 якого передбачено демонтувати зовнішню рекламу, типу брандмауер, яка розміщена на будинку по вул. Підгірній, 4 та належить ПП ОСОБА_1 Відповідно до п.2. даного рішення зобов'язано ОСОБА_1 до 06.04.2015 року провести демонтаж зовнішньої реклами. Вважає дане рішення незаконним та таким що підлягає скасуванню, посилаючись на те, що при прийняті оскаржувального рішення виконавчий комітет Ужгородської міської ради вийшов за межі повноважень визначених чинним законодав-ством України. Вважає, що відповідачем, зокрема порушено вимоги п. 45 "Типових правил розміщення зовнішньої реклами" затверджених постановою КМУ від 29.12.2003 року № 2067 із змінами від 23.05.2012 року, згідно яких виконавчі органи міських рад здійснюють виключно контроль за додержанням цих Правил.

Представник позивача вказує на те, що станом на день звернення до суду з адміністративним позовом , позивача не повідомлено про розгляд справ чи про прийняті рішення щодо порушення нею законодавства про рекламу відповідними контролюючими органами державної влади, на які покладено контроль за дотриманням законодавства про рекламу, згідно ст. 26 Закону України "Про рекламу" та разом з цим наявність будь-яких встановлених фактів порушення законодавства. Зазначає, що оскаржуване рішення прийняте без попереднього надіслання вимоги про усунення порушень Порядку розміщення зовнішньої реклами у м.Ужгороді, як це передбачено Порядком розміщення зовнішньої реклами затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради від 30.05.2012 року №164. Крім того про оскаржуване рішення позивач дізналася з офіційного сайту міської ради, жодних вимог щодо усунення порушень порядку розміщення зовнішньої реклами позивачу не надходило.

Не погоджуючись з прийнятим відповідачем рішенням, вважаючи його незаконним та прийнятим з перевищенням своїх повноважень, вказуючи на те, що прийнятим рішенням відповідач порушив права ОСОБА_1, просить суд скасувати п. 2 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 25.03.2015 року за № 119 "Про демонтаж зовнішньої реклами" відповідно до якого передбачено демонтувати зовнішню рекламу, типу брандмауер, яка розміщена на будинку по вул. Підгірній, 4 та належить ПП ОСОБА_1

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив задовольнити їх в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позові. В своїх поясненнях посилався на обставини, що викладені в позові. В наступне судове засідання після оголошеної перерви в судовому розгляді представник позивача не зявився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника.

Позивач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду даної справи був належним чином повідомлений.

У призначене судове засідання представник відповідача повторно не зявився, письмові заперечення на позовну заяву не надав.

Зважаючи на належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, враховуючи встановлений процесуальним законом розумний строк розгляду справи , суд дійшов висновку, що сторонам створені належні умови для реалізації їх процесуальних прав та вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Ухвалою суду від 22.06.2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_3, який є власником квартири АДРЕСА_1, на стіні якого була розміщена зовнішня реклама.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог. Вказує на те, що рекламний носій розміщений на стіні будинку без дозволу власників квартир будинку №4 по вул. Підгірній в м. Ужгороді та без відповідного дозволу на розміщення об'єктів зовнішньої реклами. Зазначив, що спеціалістом відділу муніципальної поліції та правопорядку Ужгородської міської ради було винесено припис від 23.12.2014 року за №5/14 , яким встановлено факт розміщення об'єкту зовнішньої реклами на фасаді будинку №4 по вул. Підгірній в м. Ужгороді без відповідного дозволу та зобовязано ОСОБА_4 забудовника багатоквартирного будинку провести демонтаж даного рекламного щита. Крім того інспекцією державного архітектурно будівельного контролю у Закарпатській області також виносився приписвід 24.10.2014 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В наступні судові засідання після оголошеної перерви в судовому розгляді ОСОБА_3 не зявився.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 11, ч. 2 ст. 71 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 25.03.2015 року за № 119 «Про демонтаж зовнішньої реклами» вирішено : п.1.2 - демонтувати зовнішню рекламу, типу брандмауер, яка розміщена на фасаді будинку №2 по вул. Підгірній, 4 та належить ПП ОСОБА_1; п.2 зобовязано ОСОБА_1 до 06.04.2015 року провести демонтаж зовнішньої реклами. /а.с.4/

Підставою для прийняття вказаного рішення стало відсутність дозвільних документів на розміщення зовнішньої реклами. Вказані обставини не спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається із заяви третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 від 09.12.2014 року, останній звертався до Ужгородського міського голови щодо прийняття мір до забудовника багатоквартирного будинку по вул. Підгірній, 4, в м. Ужгороді, який без дозволу власників квартир будинку №4 по вул. Підгірній в м. Ужгороді та без відповідних дозволів розмістив обєкт зовнішньої реклами ./а.с.48/

Згідно припису головного спеціаліста відділу муніципальної поліції та правопорядку Ужгородської міської ради від 23.12.2014 року за №5/14 встановлено факт розміщення об'єкту зовнішньої реклами на фасаді будинку №4 по вул. Підгірній в м. Ужгороді без відповідного дозволу та зобовязано ОСОБА_4 , який є довіріною особою забудовника ОСОБА_1 провести демонтаж рекламного щита на фасаді будинку №4 по вул. Підгірній в м. Ужгород протягом десяти днів з дня отримання припису./а.с.51/

Як вбачається із відповіді міського голови ОСОБА_5 виписано припис гр. ОСОБА_4 та зобовязано провести демонтаж вищевказаного рекламного щита до 23.01.2015 року своїми силами так як він встановлений без погодження з органами місцевого самоврядування./а.с.52/

Відповідно до супровідної записки до проекту рішення про демонтаж зовнішньої реклами до управління архітектури та містобудування, відділу реклами ДМГ ПП ОСОБА_1 за погодженням на встановлення зовнішньої реклами не зверталася, відділом муніципальної поліції та правопорядку Ужгородської міської ради гр. ОСОБА_1 було попереджено про проведення демонтажу зовнішньої реклами у звязку з порушенням вимог чинного законодавства та порядку розміщення зовнішньої реклами у м. Ужгороді./а.с.53/

Як вбачається із припису інспекції державного архітектурно будівельного контролю у Закарпатській області про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 24.10.2014 року за №440-п, ОСОБА_1 порушено п.29 Постанови КМУ №466 «Деякі питання виконання підготовчих та будівельних робіт» від 13.04.2011 року , ч.4 ст.31 та ч.6 ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», зоврема замовником будівництва не внесено повну інформацію про зареєстровану декларацію в інформаційний стенд, а також будівництво ведеться за відсутності проведення експертизи проекту будівництва./а.с.56-58/

Згідно декларації про початок виконання будівельних робіт в м. Ужгороді, по вул. Феднця,11 (Підгірна, 4) замовником є ОСОБА_1Ю./а.с.60-62/

Відповідно до наказу управління державної архітектурно будівельної інспекції у Закарпатській області «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт» від 09.02.2015 року за №3-СК вирішено скасувати реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 10.08.2012 р. №ЗК 6 «Будівництво багатоквартирного житлового будинку (16 квартир) м. Ужгород, вул. Фединця, 11 (замовник ОСОБА_1)./а.с.65/

Виходячи з аналізу досліджених доказів в судовому засіданні , слід зробити висновок, що забудовник ОСОБА_1 самовільно , без відповідного дозволу органу місцевого самоврядування встановила обєкт зовнішньої реклами на стіні будинку по вул. Підгірній, 4 в м. Ужгород.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав,свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади,органів місцевого самоврядування їх посадових та службових осіб при здійсненні ними владних управлінських функцій .

Згідно до ч.1ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом , звернутись до адміністративного суду , якщо вважає ,що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права,свободи або інтереси.

Статтею 23 Закону України «Про рекламу» встановлено, що контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, - щодо захисту прав споживачів реклами; Антимонопольний комітет України - щодо дотримання законодавства про захист економічної конкуренції; Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення - щодо телерадіоорганізацій усіх форм власності; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну фінансову політику, - щодо реклами державних цінних паперів; Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку - щодо реклами на фондовому ринку; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах будівництва, архітектури, -щодо спорудження житлового будинку; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про зайнятість населення, - щодо реклами про вакансії (прийом на роботу).

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року № 2067 затверджено Типові правила розміщення зовнішньої реклами, які регулюють відносини, що виникають у зв'язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами (далі - Типові правила).

Відповідно до пунктів 3, 45, 46 Типових правил зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та в порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Типових правил.

Контроль за додержанням приписів цих Правил здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства. У разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням цих Правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою про усунення порушень у визначений строк. У разі невиконання цієї вимоги орган, який здійснює контроль, подає інформацію уповноваженому органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 164 від 30.05.2012 року затверджено Правила розміщення зовнішньої реклами у м. Ужгород (далі - Правила), чинні на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п. 6.1. Демонтажу згідно з цим Порядком підлягають:

6.1.1. Самовільно встановлені рекламні засоби:

а) власник яких невідомий, у тому числі у разі відсутності маркування на рекламному засобі;

б) власник яких відомий, але рішення виконавчого комітету про демонтаж не виконав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у містах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами міських рад, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів міських рад належить надання дозволу в порядку, встановленому законодавством, на розміщення реклами.

Таким чином, розміщення зовнішньої реклами здійснюється на підставі дозволу виконав-чого органу міської ради незалежно від того у чиїй власності перебуває місце розташування рек-ламного засобу на якому розміщено рекламу. Відповідно, якщо розміщення зовнішньої реклами здійснюється навіть на місці, що перебуває у приватній власності розповсюджувач зовнішньої реклами все одно зобовязаний отримати дозвіл на її розміщення.

Статтею 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, підписаної від імені України 6 листопада 1996 року в м. Страсбурзі та ратифікованої Законом України від 15.07.1997 № 452/97-ВР, визначено сферу компетенції місцевого самоврядування, відповідно до якої органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу. Про це є відповідне розяснення також у рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009.

Таким чином, виконавчий орган міської ради має право на встановлення порядку розміщення зовнішньої реклами, який передбачає як визначення порядку розташування спеціальних конструкцій на комунальних місцях, так і порядок демонтажу спеціальних конструкцій.

Демонтаж рекламних засобів передбачений п. 49 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою КМУ №2067 від 29 грудня 2003 року.

Так, п. 49 Типових правил розміщення зовнішньої реклами передбачено, що демонтаж вивісок чи табличок, розміщених з порушенням вимог цих Правил, здійснюється у разі:

- припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичної особи - підприємця;

- невідповідності розміщення вивіски чи таблички вимогам щодо її розміщення, наданим у визначенні, та архітектурним вимогам, державним нормам, стандартам і правилам, санітарним нормам;

- порушення благоустрою території.

А тому, демонтаж об'єктів зовнішньої реклами не може бути розцінений, як адміністративно -господарська санкція, адже відповідно до ст. 238 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків, можуть застосовуватися до суб'єктів господарювання уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Cуд звертає увагу, що оскаржуваним рішенням конкретизовано підстави демонтажу об'єкта зовнішньої реклами. Фактично відповідно до вказаного рішення демонтажу підлягають об'єкти зовнішньої реклами, які встановлені самовільно, встановлені без дозвільних документів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача, у зв'язку з тим, що рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 25.03.2015 року № 119 Про демонтаж зовнішньої реклами прийнято відповідно до чинного законодавства України та не порушує прав чи інтересів позивача.

Відповідно до статті 8 КАС України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значеня для прийняття рішення тощо.

Відповідно до статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності.Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Приймаючи до уваги викладене, з огляду на встановленні в судовому засіданні обставини та визначені відповідно до них правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача, а відтак у задоволені таких слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст. ст. 8, 11, 70, 71, 86, 158, 161-164, 171 КАС України, ЗУ Про рекламу , ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 поданого в особі уповноваженого представника за довіреністю ОСОБА_2 до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 про скасування п.2 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 25.03.2015 року № 119 Про демонтаж зовнішньої реклами відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складено та підписано 30.12.2016 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6