Справа № 804/3779/16
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

804/3779/16

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2016 року

справа № 804/3779/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2016 р. по справі за позовом приватного підприємства "Лотос" до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про скасування рішень,-

в с т а н о в и в:

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ від 11.04.2016 року № 262-П Державної екологічної інспекції України у Дніпропетровській області про проведення з 05 травня по 26 травня 2016 року планового заходу державного нагляду (контролю) - планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами приватним підприємством “Лотос”; визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області зі здійснення з 05 травня по 26 травня 2016 року заходу державного нагляду (контролю) у вигляді планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами приватним підприємством “Лотос”; визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції України у Дніпропетровській області від 01.06.2016 року № 4-3552-9-3.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2016 р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ від 11.04.2016 року № 262-П Державної екологічної інспекції України у Дніпропетровській області про проведення з 05 травня по 26 травня 2016 року.

Визнано протиправними дії Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області зі здійснення з 05 травня по 26 травня 2016 року перевірки на підставі наказу від 11.04.2016 року № 262-П.

Визнано протиправним та скасовано припис Державної екологічної інспекції України у Дніпропетровській області від 01.06.2016 року № 4-3552-9-3.

Не погодившись з постановою суду Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до невірного застосування норм матеріального права та невірного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом від 11.04.2016 року № 262-П Державної екологічної інспекції України у Дніпропетровській області було призначено проведення планового заходу державного нагляду (контролю) - планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами приватним підприємством “Лотос” з 05 по 26 травня 2016 року.

До початку проведення перевірки відповідач направив позивачу повідомлення від 11.04.2016 року № 4-2220-9-3 про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, надав направлення від 11.04.2016 року № 4-2219-9-3 на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України ПП “Лотос” та ознайомив із наказом від 11.04.2016 року № 262-П Державної екологічної інспекції України у Дніпропетровській області.

На підставі наказу від 11.04.2016 року № 262-П з 05 по 26 травня 2016 року, Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області, було проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, що підтверджується актом перевірки.

За результатами перевірки відповідачем прийнято припис від 01.06.2016 року № 4-3552-9-3 про усунення виявлених порушень в галузі природоохоронного законодавства.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність проведення перевірки та відповідно правових наслідків такої.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) врегульовано Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державним наглядом (контролем), є - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема, належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходами державного нагляду (контролю), є - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій; способом здійснення державного нагляду (контролю), є - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначаються планові заходи зі здійснення державного нагляду (контролю) та встановлюється, що планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Орган державного нагляду (контролю) визначає у віднесеній до його відання сфері критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від здійснення господарської діяльності.

З урахуванням значення прийнятного ризику, всі суб’єкти господарювання, що підлягають нагляду (контролю), відносяться до одного з трьох ступенів ризику: з високим, середнім та незначним.

Залежно від ступеня ризику, органом державного нагляду (контролю) визначаються переліки питань для здійснення планових заходів, які затверджуються його наказом.

У межах переліку питань, кожен орган державного нагляду (контролю), залежно від цілей заходу, має визначити ті питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль).

Органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб’єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш, як за десять днів до дня здійснення цього заходу. При цьому, повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця щодо діяльності яких, здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).

Суб’єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.

Відповідно до ст.7 вказаного вище Закону, визначаються розпорядчі документи органів державного нагляду (контролю) та встановлюється, що для здійснення планового або позапланового заходу, орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб’єкта господарювання, щодо якого, буде здійснюватися захід та предмет перевірки.

Так, судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено та сторонами не заперечується, що відповідно до викладених вище законодавчих норм, відповідачем було видано Наказ від 11.04.2016 року №262-П про проведення перевірки, до початку якої позивачу було направлено повідомлення від 11.04.2016 року №4-2220-9-3, надано направлення від 11.04.2016 року №4-2219-9-3 та ознайомлено з вказаним Наказом.

Згідно Наказу від 27.12.13р. №1976-П у період з 23.01.2014 року по 10.02.2014 року було проведено планову перевірку ПП "Лотос" дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

При цьому, згідно вказаних положень ст. 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", всі суб’єкти господарювання, що підлягають нагляду (контролю), відносяться до одного з трьох ступенів ризику: з високим, середнім та незначним.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2008 № 212 затверджено Критерії розподілу суб'єктів господарювання за ступенем ризику їх господарської діяльності для навколишнього природного середовища та періодичність здійснення заходів державного нагляду (контролю) (Далі – Постанова №212).

Згідно з пунктом 1 Постанови №212, суб'єкти господарювання незалежно від форми власності розподіляються за високим, середнім та незначним ступенем ризику їх господарської діяльності для навколишнього природного середовища.

Відповідно до пункту 2 Постанови №212, критеріями віднесення суб'єктів господарювання до групи суб'єктів з високим ступенем ризику є:

1) наявність в них об'єктів, що:

становлять підвищену екологічну небезпеку, або потенційно небезпечних об'єктів, в обігу яких перебувають небезпечні речовини I і II класу небезпеки, або таких, що забезпечують перевезення небезпечних вантажів;

забезпечують життєдіяльність населених пунктів, зокрема водопровідно-каналізаційні господарства та підприємства, що провадять діяльність у сфері поводження з відходами;

2) провадження ними діяльності, що:

спричиняє викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря в обсязі більш як 5 тис. тонн на рік, водоспоживання і водовідведення - більш як 25 тис. куб. метрів на рік чи призводить до утворення та розміщення відходів I і II класу небезпеки - більш як 100 тонн на рік або інших відходів - більш як 1 тис. куб. метрів на рік;

пов'язана з вирубкою лісу, використанням водних живих ресурсів, веденням мисливського господарства та збереженням природно-заповідного фонду;

пов'язана з видобуванням корисних копалин та геологічним вивченням надр, у тому числі дослідно-промисловою розробкою родовищ корисних копалин загальнодержавного значення.

Згідно п.3 Постанови №212, критеріями віднесення суб'єктів господарювання до групи суб'єктів із середнім ступенем ризику є:

1) наявність в них об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, або потенційно-небезпечних об'єктів, в обігу яких перебувають небезпечні речовини III і IV класу небезпеки;

2) провадження ними діяльності, що спричиняє викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря в обсязі близько 5 тис. тонн на рік, водоспоживання і водовідведення - до 25 тис. куб. метрів на рік чи призводить до утворення та розміщення відходів I і II класу небезпеки - близько 100 тонн на рік або інших відходів - близько 1 тис. куб. метрів на рік;

3) діяльність, пов'язана з геологічним вивченням надр.

Пунктом 4 Постанови №212, передбачено, що критеріями віднесення суб'єктів господарювання до групи суб'єктів з незначним ступенем ризику є наявність в них об'єктів, що не належать до високого або середнього ступеня ризику для навколишнього природного середовища та не підлягають державному обліку.

При цьому, залежно від ступеня ризику, до якого віднесено суб'єкт господарювання, встановлюється періодичність проведення планових перевірок таких суб'єктів господарювання.

Так, згідно із пунктом 5 Постанови №212, планові заходи державного нагляду (контролю) за діяльністю суб'єктів господарювання проводяться:

- з високим ступенем ризику - не частіше одного разу на рік;

- із середнім ступенем ризику - не частіше одного разу на два роки;

- з незначним ступенем ризику - не частіше одного разу на три роки.

Наказ про проведення перевірки від 11.04.2016 року №262-П не містить віднесення підприємства позивача до однієї з трьох ступенів ризику. Будь-які інші розпорядчі документи відповідача про віднесення підприємства позивача до підприємства з високим чи середнім ступенем ризику та підстави такого віднесення відсутні.

Водночас, в апеляційній скарзі заявником, з посиланням на п.15 та п.21 Постанови КМУ від 28.08.2013 року №808 «Про затвердження переліку видів діяльності та об’єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку» (далі Перелік), зазначено, що до таких видів діяльності та об’єктів відносять, зокрема очисні споруди, автозаправочні станції та комплекси, що свідчить про належність ТОВ «Лотос» до підприємств з високим ступенем ризику господарської діяльності.

Так, згідно Переліку видів діяльності та об’єктів, що становлять підвищену екологічну безпеку, затвердженого постановою КМУ від 28.08.2013 року №808 (наявність яких, згідно Постанови №212 є критерієм для віднесення суб’єкта господарювання до групи суб’єктів з високим ступенем ризику), пунктом 15 передбачено нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт: очисних споруд, систем скидання очищених стічних вод у водні об’єкти та пунктом 21 передбачено автозаправочні станції та комплекси, а також автогазонаповнювальні компресорні станції, автомобільні газозаправні станції зрідженого газу.

Відповідно до акту перевірки відповідачем встановлено, що на підприємстві влаштовано та експлуатується 1 установка біологічної очистки «Biostone-50» для очищення стічних вод та заправочна станції дизельного палива.

При цьому, установка біологічної очистки «BioStone-50» вже була встановлена на підприємстві, що підтверджується актом перевірки від 23.01. – 10.02.2014, а тому не може свідчити про нове будівництво, реконструкцію, реставрацію чи капітальний ремонт очисної споруди, які згідно п. 15 Переліку становлять підвищену екологічну небезпеку.

Крім того, установкою «BioStone-50» здійснюється оборотне водокористування, при якому нічого до міської каналізації не скидується, а очищена вода використовується у виробництві, що відповідає її призначенню, визначеному в технічному паспорті: для біологічної очистки господарсько-побутових та близьких їм по складу виробничих стічних вод від будь-яких будівель та споруд, які знаходяться поза зоною централізованої системи каналізації.

Щодо автозаправочної станції, то згідно положень п.1.2 Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправочних станцій, затвердженої наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у правах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, від 06.12.2005 року №376, автозаправна станція - комплекс будинків, споруд, технологічного обладнання, призначений для приймання, зберігання моторного палива та заправлення ним автотранспорту (мототранспорту); автозаправний комплекс – автозаправна станція з об’єктами (будинками, спорудами, приміщеннями) сервісного обслуговування водіїв, пасажирів (роздрібна торгівля продуктами харчування), автотранспорту (технічного обслуговування, миття автомобілів, роздрібна торгівля запасними частинами, мастильними речовинами).

При цьому, ПП «Лотос» встановлено та використовується окреме обладнання автозаправного блок-пункту, який обліковується за підприємством як обладнання паливно-заправного модуля, що складається з резервуару та колонки, і використовується для заправлерня дизель-генераторра, що не підпадає під викладене визначення автозаправочної станції чи автозаправного комплексу.

Відповідність наявного на підприємтві заправочного обладнання автозаправочної станції та використання її для заправки автомобілів відповідачем не доведено.

За таких обставин суд вважає, безпідставним висновок відповідача, що приватне підприємство "Лотос" відноситься до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику.

Відповідно до ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин судом першої інстанції вірно зазначено, що в силу пункту 5 Постанови № 212, відповідач не мав права призначати проведення планової перевірки ПП «Лотос» раніш чим через три роки після попередньої, яка була проведена у січні-лютому 2014 року, оскільки приватне підприємство “Лотос” не належить до підприємств з високим чи середнім ступенем ризику їх господарської діяльності для навколишнього природного середовища.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що наказ Державної екологічної інспекції України у Дніпропетровській області від 11.04.2016 року № 262-П є протиправним та підлягає скасуванню, а відсутність підстав для проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої, тому всі рішення прийняті за результатами проведення перевірки підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв’язку чим суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області – залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2016 р. – залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала виготовлена 20.12.2016 року.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим