Справа № 826/12245/16
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

22 грудня 2016 року м. Київ № 826/12245/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) знаходиться адміністративна справа №826/12245/16 (далі - справа) за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Київської міської ради (далі - відповідач-1, Київрада) голови тимчасової контрольної комісії Київради з питань перевірки легітимності рішень Київради, прийнятих після травня 2006 року, ОСОБА_2 (далі - відповідач-2), треті особи: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - третя особа-1) та Національний музей народної архітектури та побуту України (далі - третя особа-2), про:

- визнання протиправними дій відповідача-2, а саме інформації про легітимність рішення Київради від 17 липня 2008 року №48/48, викладеної у листі від 12 лютого 2016 року №08/279/08/259-54;

- визнання недійсним із моменту прийняття та скасування рішення тимчасової контрольної комісії Київради з питань перевірки легітимності рішень Київради, прийнятих після травня 2006 року, від 21 січня 2015 року (пункт 1.13);

- визнання недійсним із моменту прийняття та скасування технічної документації із землеустрою №А-12209, на підставі якої прийнято рішення Київради від 17 липня 2008 року №48/48;

- визнати недійсним із моменту прийняття та скасування рішення Київради від 17 липня 2008 року №48/48 "Про оформлення державній установі "Музей народної архітектури та побуту України Національної академії наук" для експлуатації та обслуговування експонатів, будівель та споруд музею в с. Пирогів ...", як такого, яке не відповідає вимогам земельного законодавства України та інтересам територіальної громади міста Києва (мешканців приватного сектору с. Пирогів) та призвело до винятково грубого порушення норм і принципів Європейської конвенції з прав людини (далі - оскаржувані рішення).

До суду 21 грудня 2016 року через канцелярію від позивача надійшло письмове клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення №48/48 (далі - заявлене клопотання). У п. 2 прохальної частини заявленого клопотання позивачем зазначено про необхідність розгляду такого клопотання не пізніше наступного для після його одержання судом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У ході підготовки заявленого клопотання до розгляду судом з'ясовано, що заявлене клопотання є терміновим, у зв'язку з чим воно, згідно з викладеною вище нормою КАС України, підлягає негайному розгляду і вирішенню без повідомлення відповідачів та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як з'ясовано судом під час ознайомлення із заявленим клопотанням, на його обґрунтування позивачем зазначено, зокрема, що предметом спору у даній справі є скасування рішень, якими визнано, що присадибна ділянка під існуючий житловий будинок по АДРЕСА_1 площею 0,15 га, кадастровий номер НОМЕР_1 увійшла в межі земельної ділянки під обслуговування музейних експонатів за кадастровим номером НОМЕР_2, яка надана відповідачем-1 у користування третій особі-2. Разом з тим, земельною ділянкою позивач користується вже понад п'ятдесят років.

Зазначене, за переконанням позивача, свідчить про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до прийняття у справі судового рішення по суті, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 117, ч.ч. 1, 3 ст. 118 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Питання про забезпечення адміністративного позову, крім випадків, встановлених ч. 1 цієї статті, вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові таких питань.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Розглядаючи і вирішуючи заявлене клопотання, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Однак, у ході розгляду заявленого клопотання судом не виявлено фактів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

При цьому, наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень може бути виявлена судом тільки на підставі з'ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв'язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Таким чином, перевіривши зазначені у заявленому клопотанні доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з'ясованим судом обставинам, а також оцінивши докази, які уже містяться у матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необґрунтованість і передчасність заявленого клопотання та, як наслідок, про відсутність підстав для його задоволення, оскільки за відсутності, станом на час розгляду заявленого клопотання, очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень, зупинення дії оскаржуваного рішення №48/48 є фактично прийняттям судового рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 117, 118, 160, 165 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі №826/12245/16.

Копії ухвали направити сторонам та третім особам (вручити їх уповноваженим представникам), роз'яснивши, що ухвала може бути оскаржена. Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, ухвала може бути оскаржена повністю або частково шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин