Справа № 537/4782/16-а
Суддя: Сьоря С. І.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 537/4782/16-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2016 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Сьоря С.І., при секретарі Яворській А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області справу за адміністративним позовом фізичної особи ОСОБА_1 до поліцейського взводу ОСОБА_2 в Полтавській області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити постанову, якою визнати дії інспектора Дрофєєва Р.М. протиправними при складанні постанови серії ПС2 №617538 від 27.09.2016 року, скасувати постанову серії ПС2 №617538 від 27.09.2016 року в справі про адміністративне правопорушення, що виніс інспектор Дорофєєв Р.М. про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425 грн. за порушення Правил дорожнього руху та провадження по справі закрити.

Свої вимоги мотивував тим, що постановою серії ПС2 № 617538, поліцейського взводу РДПС ГУ НП в Полтавській області старшого сержанта міліції ОСОБА_3, 27.09.2016 року на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за адміністративні правопорушення, передбачені ч.6 ст. 121 та ч. 1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вважає, що постанова ПС2 № 617538 від 27.09.2016 року про накладання штрафу в сумі 425 грн. за правопорушення, передбачені ч.6 ст.121 та ч. 1 чт.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складена незаконно і необґрунтовано та підлягає скасуванню з наведених нижче підстав.

Він керуючи автомобілем «HONDA ACCORD», державний номер НОМЕР_1, на 53 кілометрі автомобільної дороги М-22, був зупинений інспектором Дорофєєвим Р.М. Підійшовши інспектор, відрекомендувався та попросив предявити документи. Уважно їх оглянувши, перевіривши реєстраційні документи та посвідчення водія, поліцейський обійшов автомобіль по колу. Потім інспектор повідомив його, що в нього відсутній номерний знак на бампері належного йому автомобілю та не жадаючи будь-яких пояснень, почав складати постанову . У період складання постанови ним було зазначено, що він 23.07.2016 року потрапив в ДТП, та що є акт експертної оцінки транспортного засобу, в якому значиться, що бампер дійсно розбитий,а номерний знак значно пошкоджений, потребує ремонту і на момент зупинки знаходиться в салоні його автомобіля. На бампері неможливо закріпити касету яка тримає номерний знак,так як тривають роботи з відновлення технічного стану вищевказаного авто, а відтак інкриміновану йому дію порушенням п. 30.2 ПДР вважати не можна.

Рухаючись з пункту відновлення освітлювальних приладів до пункту для проведення реставрації кузовних деталей, він виконав вимоги п. 31.5. ПДР - разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил. На його автомобілі були увімкнені освітлювальні прилади, для привернення уваги інших учасників дорожнього руху.

Разом з тим, інспектор Дорофєєв Р.М. проігнорувавши його пояснення та дізнавшись про його наміри оскаржувати ухвалену останнім поставу, додатково вписав ч. 1 ст.126 КУпАП, що передбачає відповідальність за керування транспортним засобом за відсутності страхового полісу. Як вказано вище, 23.07.2016 року він керуючи власним автомобілем «HONDA ACCORD», державний номер НОМЕР_1 став учасником ДТП. Аналізуючи наявний на момент зупинки розрахунок розміру страхового відшкодування по справі № 1.102.16.0004580 складеного на підставі полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності водія № АІ8721193 та за фактом настання страхового випадку, виданий страхувальником ПАТ «АХА Страхування», а також світлокопію страхового полісу № АІ 8721193 можна зробити висновок який спростовує твердження ОСОБА_3 про наявність порушень передбачених диспозицією інкримінованої ст.. 126 КУпАП. Також просить суд звернути увагу на те, що ненадання поліцейському оригіналу страхового полісу викликане виключно вимушеними умовами, оскільки станом на 27.09.2016 року оригінал вказаного вище документу та комплекс інших матеріалів перебував у віданні осіб, що надають правову допомогу, з метою належного оформлення та обґрунтування позовних вимог до осіб, діями яких завдана шкода його майну.

В силу вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Він не мав наміру порушувати Правила дорожнього руху, але обставини склалися так, що він потрапив в ДТП та змушений був продовжити рух, з дотриманням ПДР. Таким чином, в його діях не має вини ні в формі умислу, ні в формі необережності, та вони не утворюють складу адміністративного правопорушення.

Його дії не порушували прав інших осіб, не перешкоджали руху інших транспортних засобів, не створювали аварійної обстановки та не призвели до заподіяння шкоди .

Звертає увагу суду на те, що його було зупинено о 16 год. 17 хв. та одразу ж винесено постанову, якою його визнано винним, що фактично позбавило його можливості скористатися своїм правом на захист та юридичну допомогу, а також надати дані що характеризують його особу, його майновий стан, обставини що помякшують або обтяжують відповідальність. Це є прямим порушенням вимог ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також, як видно з постанови, інспектор, виписуючи постанову не вказав обставини, якi вiн зобов'язаний з'ясувати при розгляді справи керуючись ст.280 КУпАП, а саме: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду.

Вважає, що такі дії інспектора свідчать про його упереджене ставлення, викликане його запереченнями проти інкримінування йому неіснуючого правопорушення. Вважає, що ним не було вчинено ніякого адміністративного правопорушення, а накладене на нього адміністративне стягнення є безпідставним.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав, що в ньому зазначені.

Відповідач - поліцейський взводу РДПС ГУ НП в Полтавській області старший сержант поліції ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, відповідно до якої просив в задоволенні позовних вимог відмовити та справу розглядати у його відсутність.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, 27 вересня 2016 року поліцейським взводу РДПС ГУ НП в Полтавській області старшого сержантом поліції ОСОБА_3М винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №617538, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Згідно ст..213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно ст..222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені ч.1 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст..254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ст..258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

З наведеного вбачається, що у випадку вчинення повнолітніми особами адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.121 ч.6, 126 ч.1 КУпАП, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається та уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст..283 КУпАП.

Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення визначено главою 22 КУпАП та ст..279 КУпАП передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Також, відповідно до п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

При обґрунтуванні позовних вимог та в судовому засіданні позивач посилається на те, що відповідачем справу про притягнення його до адміністративної відповідальності розглянуто без додержання вимог чинного законодавства, яким визначено порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, його пояснення не заслуховувались, клопотання ігнорувались, права та обов»язки не роз»яснились, докази не досліджувались.

Відповідачем суду не надано жодного належного доказу того, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто ним з додержанням вимог глави 22 КУпАП та п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі . Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

При цьому, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст..285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, в ній взагалі не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок поліцейського про вчинення позивачем адміністративних правопорушень передбачених ст..ст.121 ч.6, 126 ч.1 КУпАП.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що при накладенні на позивача відповідачем адміністративного стягнення було порушено загальні засади накладення адміністративного стягнення, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не додержано вимоги глави 22 КУпАП, якою визначено порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Порушення норм процесуального права при розгляді справи про адміністративне правопорушення є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Також, як вбачається із оскаржуваної постанови, ОСОБА_1О притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що останній 27.09.2016 року о 17 год. 15 хв. керував автомобілем НОМЕР_2 на якому передній державний номерний знак знаходився не у встановленому для цього місці, а саме в багажному відділі та водій ОСОБА_1 не мав при собі поліса обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ч.6 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до п.30.2 ПДР України на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Відповідно до п.4.1, 4.2 ДСТУ з автомобільних номерних знаків України, кількість знаків на ДТЗ повинна становити: на автотранспорті два знаки.

Знаки на легкових автомобілях треба встановлювати тільки по осі симетрії автомобіля. На інших ДТЗ знаки треба встановлювати або по осі симетрії, або зліва від неї в напрямку руху таким чином, щоб вони не виступали за габарит ДТЗ.

З наведеного вбачається, що легковому автомобілі номерні знаки повинні бути встановлені по осі симетрії автомобіля на його передній та задній частині.

В судовому засіданні позивач пояснив, що дійсно на передній частині автомобіля не було встановлено номерний знак, оскільки внаслідок ДТП було пошкоджено пристрій за допомогою якого закріплюється номерний знак та сам номерний знак, а на задній частині автомобіля номерний знак було встановлено у відповідному місці, при цьому він рухався на вказаному автомобілі з дотриманням вимог п.п.9.9, 9.11, 31.5 ПДР України до місця ремонту транспортного засобу.

Тобто судом встановлено, що номерний знак по осі симетрії автомобіля на його передній частині взагалі встановлений не був, а тому, в даному випадку, мала місце експлуатація транспортного засобу без номерного знаку, а не як зазначено в оскаржуваній постанові, експлуатація транспортного засобу з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці.

П. 2.1 (ґ) ПДР України та ст.16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі та на вимогу поліцейського пред'являти для перевірки, зокрема, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч.1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

В судовому засіданні позивач пояснив, що дійсно працівнику поліції він не пред»явив оригінал полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки поліс знаходився у осіб, які надають йому правову допомогу з приводу дорожньо транспортної пригоди, яка мала місце 23.07.2016 року за участю автомобіля НОМЕР_2.

Як встановлено судом та це вбачається із матеріалів справи, на час винесення відповідачем оскаржуваної постанови був чинний договір обов»язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який укладено 08.06.2016 року між АТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_1 та відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль НОМЕР_2 (поліс №АК/6069051 від 08.06.2016 року).

Тобто позивачем було виконано вимоги Закону України «Про дорожній рух» та Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо обов»язкового укладення договору обов»язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що як встановлено судом, відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та вчинені адміністративні правопорушення носили малозначний характер, то суд приходить до висновку, що позов в частині позовних вимог про скасування оскаржуваної постанови є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог про визнання дій інспектора Дрофєєва Р.М. протиправними та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень.

З наведеного вбачається, що адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Враховуючи те, що адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення, а також те, що як встановлено судом, правове значення для позивача має саме скасування оскаржуваної постанови, як протиправної, а не певні дії відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови, то задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.11, 69, 71, 86, 100, 102, 159-163, 167, 171 - 2 КАС України ст.ст.9, 10, 33, 268, 287 - 289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу ОСОБА_2 в Полтавській області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №617538 від 27 вересня 2016 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч.6, ст..126 ч.1 КУпАП скасувати.

В задоволенні адміністративного позову в іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним подання копії апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: