Справа № 2а-228/12
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" грудня 2016 р. м. Київ К/800/25635/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Пасічник С.С.,

Стародуба О.П.,

провівши у порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, управління Державної охорони України, управління Служби безпеки України у місті Києві про зобов'язання провести обчислення, перерахунок та виплату пенсії,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою управлінням Служби безпеки України у місті Києві на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся до Печерського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до Пенсійного фонду України (далі - відповідач, ПФУ), в якому просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування йому до вислуги років, при обчисленні пенсії за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», періоду роботи з 21 січня 1982 року по 7 вересня 1992 року; зобов'язати Пенсійний фонд України зарахувати до вислуги років даний період, провести обчислення пенсії у розмірі 80% від розміру грошового забезпечення, провести перерахунок та виплату перерахованого розміру пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2012 року проведено заміну неналежного відповідача Пенсійного фонду України на належного Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 1 листопада 2012 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково, а саме: зобов'язано Управління державної охорони України Управління Служби безпеки України у місті Києві зарахувати до вислуги років період роботи на посадах в автобазах Управління справами ЦК КП України та фінансово-господарського управління Секретаріату Верховної ради України з 21 січня 1982 року по 7 вересня 1992 року, провести обчислення пенсії позивача у розмірі грошового забезпечення, провести перерахунок та виплату перерахованого розміру пенсії позивача відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». В решті позову відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги, Управління Служби безпеки України у місті Києві посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухваленого ним рішення з направленням справи на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, позивачем заявлений адміністративний позов до Пенсійного фонду України про визнання протиправними дії щодо неврахування йому до вислуги років, при обчисленні пенсії за вислугу років, час роботи в державних органах, згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2012 року проведено заміну неналежного відповідача Пенсійного фонду України на належного - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Відмовляючи у задоволені позову, судом першої інстанції встановлено, що позивач був зарахований на посаду, яка, відповідно до частини 2 статті 5 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», відповідала військовому званню «прапорщик» і відноситься до сержантського і старшинського складу, тому відсутні підстави для зарахування періоду служби з 21 січня 1982 року по 7 вересня 1992 року до вислуги років для обчислення пенсії за вислугою років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

У свою чергу, апеляційний суд, зобов'язуючи Управління державної охорони України Управління Служби безпеки України у місті Києві зарахувати до вислуги років період роботи на посадах в автобазах Управління справами ЦК КП України та фінансово-господарського управління Секретаріату Верховної ради України з 21 січня 1982 року по 7 вересня 1992 року провести обчислення пенсії позивача у розмірі грошового забезпечення, передчасно прийняв постанову про часткове задоволення позову та залишив поза увагою наступні обставини.

Так, Управління Служби безпеки України у місті Києві в касаційній скарзі порушує питання щодо здійснення повноважень перерахунку вислуги років колишньому військовослужбовцю УДО України ОСОБА_4, зокрема зазначає, що в даному випадку апеляційним судом помилково зобов'язано УДО України та УСБ України у місті Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, оскільки УСБУ України у місті Києві вищезазначених повноважень не має і є неналежним відповідачем у справі в частині виконання вказаних зобов'язань у резолютивній частині оскаржуваної постанови.

Як вбачається з матеріалів справи позивач проходив військову службу в Управлінні державної охорони України, розрахунок вислуги років на пенсію йому було призначено та затверджено 9 серпня 2005 року підрозділом кадрового забезпечення УДО України.

Згідно довідки №5251 від 31 серпня 2012 року (а.с.32) позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного забезпечення військовослужбовців Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частин 1, 2 статті 52 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції на час призначення пенсії позивачу, пенсіонерам з числа військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від прописки.

Пенсіонерам з числа осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей пенсії виплачуються установами Ощадного банку України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від прописки, на підставі відповідних документів, які оформляються органами пенсійного забезпечення Міністерства оборони України, спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону України, Управління державної охорони, інших військових формувань, Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно Закону України від 3 квітня 2007 року № 857-V "Про внесення змін до деяких законів України щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" частину 2 статтю 52 викладено в наступній редакції: «Пенсіонерам з числа військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

Іншим особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно з цим Законом, пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України через установи відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" за місцем фактичного проживання пенсіонера на підставі відповідних документів, що оформляються органом Пенсійного фонду України».

Таким чином, військові пенсії призначаються, перераховуються та виплачуються органами Пенсійного фонду України, у свою чергу, Управління СБ України не має повноважень на здійснення таких дій.

Приймаючи рішення у справі, апеляційний суд не звернув уваги на вище зазначені норми законодавства, у зв'язку з чим помилково виніс рішення про зобов'язання Управління СБ України у місті Києві провести обчислення, перерахунок та виплату пенсії позивача у розмірі грошового забезпечення відповідно до Закону України № 2262-XI.I.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене у даній справі судове рішення названим вимогам процесуального закону не відповідає.

Відповідно до частини 4 статті 220-1 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення за наявності підстав, які тягнуть за собою обов'язкове скасування судового рішення.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду апеляційної інстанції скасуванню.

Керуючись статтями 220-1, 223, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління Служби безпеки України у місті Києві - задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року - скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: В.В.Швець

С.С.Пасічник

О.П.Стародуб