Справа № 335/11238/16-а
Суддя: Соболєва І. П.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Соболєвої І.П.,

за участю секретаря судового засідання Лєдової А.С.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представників третьої особи ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого зазначив, що постановою відповідача серії АР № 177843 його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень за те, що він 19 серпня 2016 р. о 16:55 год. в м. Запоріжжя по бул. Шевченка вул. Вознесенівська, керуючи транспортним засобом Toyota IQ державний номерний знак НОМЕР_1, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи, не зменшив швидкість, а в разі потреби не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, для яких була створена небезпека, чим порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, а також не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху України. Позивач вказує, що Правил дорожнього руху України він не порушував, небезпеки для пішоходів не створював, пішоходів на момент наближення його автомобіля до пішохідного переходу на ньому не було. Належні докази, які б підтверджували його вину у вчиненні зазначеного правопорушення відсутні, протокол про адміністративне правопорушення відповідачем не складався, прізвище пішохода, якому було завдано небезпеку в постанові відсутнє, а справа була розглянута на місці, що позбавило його права на захист. Крім того, контроль за наявністю договорів страхування здійснюється лише при складанні відповідного протоколу. Просив суд визнати протиправною та скасувати постанову від 19 серпня 2016 р. серії АР № 177843.

Ухвалою судді від 13 жовтня 2016 р. визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним позовом, до участі у даній адміністративній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено Управління патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції (арк. справи 11).

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, представників третьої особи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до змісту постанови про адміністративне правопорушення серії АР № 177843 від 19 серпня 2016 р., прийнятої відповідачем, ОСОБА_1 19 серпня 2016 р. о 16:55 год. в м. Запоріжжя по бул. Шевченка, 54 (або 52, маються виправлення, заповнено нерозбірливо) вул. Вознесенівська, керуючи транспортним засобом Toyota IQ державний номерний знак НОМЕР_1, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи, не зменшив швидкість, а в разі потреби не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, для яких була створена небезпека, чим порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, а також не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху України. Вказаними діями позивач скоїв правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП та частиною 1 статті 126 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 гривень.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пункт 18.1 Правил дорожнього руху України зобовязує водія транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Пункт п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху України зобовязує водія механічного транспортного засобу мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Таким чином, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП настає у разі ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а за ч. 1 ст. 126 КУпАП, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідачем не надано суду доказів того, що позивач не надав переваги у русі пішоходам на нерегульованому пішохідному переході, чим порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України.

Поряд із цим, позивач вказує у позові, що він не порушував вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, небезпеки для пішоходів не створював, пішоходів на момент наближення його автомобіля до пішохідного переходу на ньому не було. Ці твердження позивача відповідними доказами відповідачем спростовані не були.

Відповідно до ст. 16 Закону України про дорожній рух водій повинен предявити страховий поліс у випадках, передбачених законодавством.

Частиною 2 ст. 21 Закону України про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що контроль за наявністю договорів страхування здійснюється лише при складанні протоколу.

Відповідачем не надано доказів порушення позивачем п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху України. При цьому, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення в даному спірному випадку відповідачем не складався, відтак позивач не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення ним п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху України.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем пояснення позивача не були спростовані, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в силу вимог ч. 2 ст. 71 КАС України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються і повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії, бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач, їх не спростує, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача, і вважає за можливе покласти їх в основу як докази тих обставин, що ОСОБА_1 зменшив швидкість перед пішохідним переходом, небезпеки для пішоходів не створював, пішоходів на момент наближення його автомобіля до пішохідного переходу на ньому не було, а контроль за наявністю договорів страхування (за відсутності складеного протоколу про адміністративне правопорушення) був здійснений неправомірно.

Що стосується посилання позивача на процесуальні порушення розгляду справи про адміністративне правопорушення з боку відповідача, то відповідачем також суду не надано доказів дотримання ним передбаченої законом процедури розгляду справи.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності прийнятої постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, внаслідок чого дана постанова підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69 71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 171-2, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 19 серпня 2016 р. серії АР № 177843, яка винесена інспектором роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанову прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 20 грудня 2016 р.

Повний текст постанови виготовлений 26 грудня 2016 р.

Суддя: І.П. Соболєва