Справа № 203/5757/16-а
Суддя: Єдаменко С. В.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/5757/16-а
Провадження № 2-а/0203/183/2016
ПОСТАНОВА

іменем України

14.12.2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді Єдаменко С.В.

при секретарі Заярній А.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Дмитрієва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до начальника Центрального РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України у Дніпропетровській області про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

встановив:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_3 з адміністративним позовом до начальника Центрального РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України у Дніпропетровській області про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 27 листопада 2016 року відносно нього головним спеціалістом Центрального РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України у Дніпропетровській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН № 096084. Цього ж дня відповідачем було винесено постанову серії ПН МДН № 096084 про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП за те, що позивач знаходився на території України понад встановлені строки. Постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмір 510 грн.

Позивач з вказаною постановою не згоден, вважає її незаконною, оскільки постанові особи ДМС України не мають права складати протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 203 КУпАП, постанова містить посилання на те, що позивач порушив приписи п. 4 ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», хоча ця норма визначає перелік документів, необхідних про переміщенні через державний кордон і не регулює строки перебування іноземців в України. Також було допущено процесуальні норми при розгляді адміністративної справи: позивачу не було надано перекладача, не були роз'яснені його права зрозумілою мовою. У зв'язку з викладеним позивач просив скасувати постанову серії ПН МДН № 096084 від 27 листопада 2016 року (а.с. а.с.2 - 4)

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з мотивів, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, вказував, що постанова винесена відповідно до вимог законодавства, органи ДМС України мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 203 КУпАП, та виносити постанов про накладення стягнення за цим правопорушенням. Посилання в оскаржуваній постанові на п. 4 ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» є опискою, насправді йдеться про п. 15. ст. 4 відповідного Закону. Факт порушення вимог позивачем міграційного законодавства підтверджується відміткою в його паспорті, згідно якої видно, що він перебуває в України понад встановлені строки. Від послуг перекладача позивач сам відмовився, права були зачитані зрозумілою для позивача російською мовою.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином Російської Федерації, що підтверджується копією паспорту НОМЕР_1, терміном дії до 03 грудня 2025 року (а.с. 5)

20 березня 2016 року позивач в'їхав та територію України, що підтверджується відміткою в його паспорті (а.с. 6). 27 листопада 2016 року о 19 год. 30 хв. на залізничному вокзалі м. Дніпра позивач був виявлений працівниками Центрального РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України у Дніпропетровській області, якими було встановлено, що він з 18 червня 2016 року нелегально перебуває на території України, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР ДМН № 096084 (а.с. 8).

В своїх поясненнях до протоколу позивач зазначив, що прострочив виїзд з України у зв'язку з тим, що не знав про обмеження строку перебування на її території (а.с. 8 на зв.)

28 листопада 2016 р. уповноваженою особою Кіровського РВ в м. Дніпропетровську ГУДМС України в Дніпропетровській області було винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 с. 203 КУпАП (а.с. 7)

Відповідно до ч. 15 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які в'їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в'їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Згідно п.п. 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150 (з наступними змінам та доповненнями) іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в'їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян України і Російської Федерації від 16 січня 1997 року (яка набула чинності 10 березня 1997 року) громадяни держави однієї Сторони на основі взаємності звільняються від реєстрації у компетентних органах за місцем їхнього перебування на території держави іншої Сторони, якщо термін такого перебування не перевищує 90 днів з моменту в'їзду на територію держави цієї іншої Сторони, за наявності у них міграційної картки з позначкою органів прикордонного контролю, проставленої при в'їзді на територію держави перебування.

Таким чином, позивач, який в'їхав на територію України 20 березня 2016 року мав право перебувати на її території до 18 червня 2016 року. Позивач зазначений термін порушив, що їм не оспорюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування.

Згідно ст. 2222 КУпАП передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням законодавства про паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, законодавства про перебування в Україні іноземців та осіб без громадянства, про транзитний проїзд через територію України, а також питання щодо реєстрації місця проживання (статті 200, 201, частина перша статті 203, статті 204, 205, 206). Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівник, заступники керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, інші уповноважені керівником посадові особи цього органу.

Згідно першого речення ч. 2 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 24421 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Суд не враховує ту обставину, що в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові про накладення адміністративного стягнення зроблене помилкове посилання на п. 4 ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» замість п. 15. ст. 4 відповідного Закону, оскільки це може розглядатись як описка, в той же час, суть правопорушення викладена вірно та підтверджується матеріалами справи (відміткою в паспорті)

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, складання протоколу за цим правопорушенням уповноваженою особою та притягнення у встановленому порядку до адміністративної відповідальності. Накладене на позивача адміністративне стягнення знаходиться в межах санкції відповідної статті КуПАП.

Доводи представника позивача про те, що йому не було роз'яснено права та надано перекладача, не можуть бути взяті до уваги, оскільки спростовуються підписом позивача в протоколі, а також його поясненнями по суті протоколу російською мовою, з яких видно, що позивач розумів обставини, за якими складено протоколу.

При таких обставинах адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Судові витати по справі не стягуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4-9, 13, 14, 50, 159, 160 - 163, 1712 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до начальника Центрального РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України у Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ПН МДН 096084 від 27 листопада 2016 року - відмовити.

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з дня її проголошення на підставі Рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 2015 року № 3-рп/2015. Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст складено 15 грудня 2016 року.

Суддя С.В. Єдаменко