Справа № 2а-2293/10
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2а-2293/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська про визнання протиправною бездіяльності,визнання права, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни та відповідно до ст.6 вказаного закону має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Однак відповідачем йому допомога в зазначеному вище розмірі не виплачується. В звязку з цим, просив визнати протиправною бездіяльність відповідача по невиконанню з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 02.12.2010 року приписів ст.6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни», визнати її право на отримання невиплаченої допомоги в розмірі 30% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб за вказаний період, зобовязати нараховувати та виплатити допомогу за вказаний період.

Відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська, в наданих письмових запереченнях просили залишити позов без задоволення посилаючись на пропуск позивачем строку для звернення до суду, а також зазначили, що були внесені відповідні зміни до ОСОБА_2 України, якими регулювалися спірні правовідносини та з 01.01.2008 року позивачу нараховується та виплачується надбавка до пенсії у розмірі, визначеному постановою Кабінету міністрів України №530 від 28.05.2008 року. Крім того посилались на неврегульованість законодавства в частині виплат дітям війни, передбачених в ст.6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни»

Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві та письмових запереченнях представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом позивач має статус дитини війни, що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні (а.с.5).

Відповідно до ст.6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції до 28.12.2007 року) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно п.12 ст.71, ст.111 ОСОБА_2 України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було призупинено дію ст.6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 положення п.12 ст.71, ст.111 ОСОБА_2 України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо призупинення дій ст.6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» визнані неконституційними.

Частина друга ст.152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Тобто, за вказаним принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

Відповідно до п.3 рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визначено, що положення ст.71 ОСОБА_2 України «Про державний бюджет України на 2007 рік» втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

ОСОБА_2 України "Про державний бюджет України на 2007 рік", які визнані неконституційними, втратили чинність з 9 липня 2007 року. Відповідно, категоріям осіб які підпадають під поняття "діти війни" згідно ОСОБА_2 України "Про соціальний захист дітей війни" з цього моменту поновлено право на отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи соціальної допомоги, які виплачуються замість пенсії, та підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції ОСОБА_2 України «Про державний бюджет України на 2008 рік», дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Тому відповідач нараховував та виплачував позивачу з 2008 року надбавки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року, що вбачається з письмових заперечень відповідача.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року дію ст.6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» відновлено в первісній редакції щодо підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком. Тому при визначенні розміру надбавки до пенсії дітям війни повинні застосовуватись саме положення ст.6 зазначеного ОСОБА_2, яки мають вищу юридичну силу відносно постанови Кабінету Міністрів України №530.

А у відповідності до п.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Між тим, до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення Конституційним Судом, ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням п.п.41 розділу 2 ОСОБА_2 України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», відповідач діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів.

Заперечення відповідача стосовно відсутності на законодавчому рівні механізму згідно з яким можливо було визначити величину мінімальної пенсії за віком, що застосовується для обчислення підвищення пенсії особам, яким встановлено статус "дитина війни" судом не приймаються до уваги оскільки зазначене не звільняє суб'єкта владних повноважень в особі Управління пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч.ч.3 та 4 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, доводи відповідача, в частині неврегульованості на законодавчому рівні порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни, не можуть бути підставою для їх не здійснення або відмови в задоволенні позову.

За чинним законодавством, розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 ОСОБА_2 України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає не обґрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.3 ст.28 зазначеного ОСОБА_2, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим ОСОБА_2, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком, не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.99 КАС України (в редакції, що діяла на момент подачі позову) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Позивач в своєму позові ставить питання про визнання протиправною бездіяльність відповідача по невиконанню з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 02.12.2010 року приписів ст.6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни», визнати її право на отримання невиплаченої допомоги в розмірі 30% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб за вказаний період, зобовязати нараховувати та виплатити допомогу за вказаний період.

Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 було опубліковано в Офіційному віснику України 27.07.2007 року, рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 було опубліковано в Офіційному віснику України 06.06.2008 року.

Офіційний вісник України є загальнодоступним друкованим засобом інформації для всіх громадян. Тому позивач мав дізнатись про порушення своїх прав з моменту опублікування зазначених вище Рішень Конституційного Суду України, якими було відновлено його право на отримання надбавки до пенсії.

Крім того, позивач отримує пенсію щомісяця та мав можливість самостійно відслідкувати повноту та своєчасність її нарахування відповідачем.

Разом з тим, з позовом до суду позивач звернувся лише 13.12.2010 року.

Доказів щодо поважності причин пропуску строку для звернення до суду з позовом позивач не надав, а підстави пропуску на які посилається останній в своїй заяві не свідчать про поважність причин його пропуску.

Згідно п.п.1,2 ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням зазначених вище обставин, встановлених судом та положень закону, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та, в межах строку позовної давності, слід визнати протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська щодо не проведення нарахування та не виплати щомісячної соціальної допомоги позивачу відповідно до ст.6 ОСОБА_2 України „Про соціальний захист дітей війни за період з 13.06.2010 року по 02.12.2010 року, зобовязати Управління пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська провести перерахунок та здійснити виплати пенсії позивачу з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 ОСОБА_2 України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 13.06.2010 року по 02.12.2010 року, з урахуванням виплаченої за цей період надбавки.

Враховуючи, що відповідач не визнає право позивача на отримання допомоги в зазначених вище розмірах, діюче законодавство з вказаного питання на день розгляду справи в суді не змінювалось, суд вважає за необхідне також зобовязати відповідача провести перерахунок та здійснювати в подальшому виплату пенсії позивачу з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 ОСОБА_2 України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування до внесення відповідних змін у діючому законодавстві.

В іншій частині позовних вимог позивачу слід відмовити.

Керуючись ст.6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни», ст.28 ОСОБА_2 України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.8,9,11,99,100,128,160-163,183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська про визнання протиправною бездіяльності,визнання права, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська щодо не проведення нарахування та не виплати щомісячної соціальної допомоги ОСОБА_1 відповідно до ст.6 ОСОБА_2 України „Про соціальний захист дітей війни за період з 13 червня 2010 року по 02 грудня 2010 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська провести перерахунок та здійснити виплати пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 ОСОБА_2 України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 13 червня 2010 року по 02 грудня 2010 року, з урахуванням виплаченої за цей період надбавки та провести перерахунок і здійснювати в подальшому виплату пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 ОСОБА_2 України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування до внесення відповідних змін у діючому законодавстві.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.Ю.Казак