Справа № 826/16522/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

27 грудня 2016 року 11:29 № 826/16522/14
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., за участі секретаря судового засідання Мині І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Октан»
до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -
за участі представників сторін:
від позивача Окончик Д.В., Твердохліб І.Ю.,
від відповідача Якимчук О.П.,
В С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Октан» (надалі позивач або ТОВ «Фірма «Октан») з позовом до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі відповідач або ДПІ у Солом`янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві), в якому просить:
- визнати незаконними дії відповідача при включенні до актів опису майна № 4 від 11.04.1014 та № 16 від 06.08.1014 майна, залишкова вартість якого значно більша аніж сума податкового боргу;
- зобов`язати відповідача внести зміни в акт опису майна № 4 від 11.04.2014 та акт опису майна № 16 від 06.08.2014 та привести їх до вимог п. 89.2 ст. 82 Податкового кодексу України;
- зобов`язати відповідача звільнити з податкової застави все майно, зазначене в акті опису майна № 4 від 11.04.2014 та частку майна з акту опису майна № 16 від 06.08.2014 за його залишковою вартістю на загальну суму 3 785 872,59 грн.;
- зобов`язати відповідача внести відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про суму зменшеної податкової застави.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю актів опису майна № 4 від 11.04.2014 та № 16 від 06.08.2014, складених ДПІ у Солом`янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві з метою визначання обсягу майна для погашення податкового боргу ТОВ «Фірма «Октан» на загальну суму майна у розмірі 11 617 240,19 грн., як таких, що не відповідають дійсній сумі податкового боргу платника податку (позивача).
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2014 у справі № 826/16522/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2015, у ТОВ «Фірма «Октан» відмовлено повністю.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.04.2016 № К/800/35984/15 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2015 скасовано, а справу № 826/16522/14 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 826/16522/14 між суддями, для нового розгляду та вирішення справи визначено суддю Іщука І.О.
Відповідною ухвалою суду справу прийнято до провадження та її призначено до розгляду у судовому засіданні.
У судовому засіданні 30.06.2016 суд, керуючись ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України здійснив заміну відповідача його правонаступником - Державною податковою інспекцією у Солом 'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві.
Під час розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги відповідно до поданої до суду заяви про зменшення та уточнення позовних вимог (вих. № 94 від 23.08.2016), яка прийнята в судовому засіданні 01.09.2016, відповідно до тексту якої виклав позовні вимоги у наступній редакції:
- визнати незаконними дії Державної податкової інспекції у Солом 'янському районі ГУ ДФС у м. Києві при включенні до актів опису майна № 4 від 11.04.2014 та № 16 від 06.08.2014 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан» () майна залишкова вартість якого значно більша аніж сума податкового боргу;
- зобов`язати Державну податкову інспекцію у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві внести зміни в акт опису майна № 4 від 11.04.2014 та акт опису майна № 16 від 06.08.2014, та привести їх до вимог п. 89.2. cт. 89 Податкового кодексу України;
- зобов`язати Державну податкову інспекцію у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві звільнити з податкової застави все майно зазначене в акті опису майна № 4 від 11.04.2014 з залишковою вартістю зазначеною в акті - 1 373 896,65 грн. та частку майна, зазначеного в п. 3 таблиці акту опису майна № 16 від 06.08.2014 - Бензин А-92 в кількості 362.517 т. вартістю 2 209 732,62 грн. та встановити, що залишкова вартість цього описаного в заставу майна перевищує розмір наявного у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан» податкового боргу на 3 583 629,27грн.
- зобов`язати Державну податкову інспекцію у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві внести відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про суму зменшення податкової застави на 3 583 62,27 грн. з внесенням даних, про дійсний розмір податкової застави - 8 033 610, 92 грн.
В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях та додаткових поясненнях. В тексті своїх заперечень відповідач вказав на законність та обґрунтованість дій контролюючого органу під час здійснення оформлення майна платника податків (позивача) у податкову заставу, шляхом складання актів опису майна № 4 від 11.04.2014 та № 16 від 06.08.2014. Додатково представник відповідача зазначив, що чинним законодавством не передбачено внесення змін до акта опису майна платника податків у податкову заставу, а підстави для звільнення ліквідного майна позивача з податкової застави (тобто, майна, що знаходиться на території Київської області), передбачені п. 931-1 ст. 93 Податкового кодексу України, відсутні.
Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.
Зі змісту ухвали Вищого адміністративного суду України від 20.04.2016 вбачається, що рішення судів попередніх інстанцій у справі були скасовані у зв`язку з наступним. За результатами аналізу змісту норм пп. 14.1.155 п. 14.1 ст. 14, п. 89.2 і 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України, та врахування правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в його рішенні від 24.03.2005 № 2-рп/2005 (справа про податкову заставу) Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що розмір податкової застави, виходячи із загальних принципів права, повинен відповідати сумі податкового зобов`язання, що забезпечувало б конституційну вимогу справедливості та розмірності.
У справі, що переглядається, загальна вартість описаного податковим керуючим майна за актами опису активів від 11.04.2014 № 4 та від 06.08.2010 № 16 склала 11 617 240,19 грн., що перевищує податковий борг (на забезпечення якого оформлено податкову заставу).
Наведені дії суб`єкта владних повноважень не можуть бути розцінені як співрозмірне та пропорційне обмеження права платника на мирне володіння належним йому майном.
При цьому наявність згоди платника на складення акта опису майна, що передається у податкову заставу понад суму його податкового боргу, не впливає на кваліфікацію розглядуваних дій податкового органу як незаконних.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суди помилково погодилися з доводами контролюючого органу про недостатність у платника майна на момент складення акта опису майна від 11.04.2014 № 4 для погашення податкового боргу, а також про невиконання Товариством податкового обов`язку, забезпеченого податковою заставою, на час вирішення даного спору.
На думку суду касаційної інстанції, податкова інспекція за наслідками одержання від товариства листа з повідомленням про можливість доступу до нафтопродуктів, що знаходиться на анексовані території, повинна була включити до акта опису майна нафтопродукти на суму, що відповідає сумі існуючого у платника податкового боргу, незабезпеченого податковою заставою; втім у будь-якому разі відповідач не мав права розширювати законодавчо визначений обсяг податкової застави, навіть за згодою платника.
Не є підставою для розширення цього обсягу й невиконання платником податкового обов`язку. Адже у разі недостатності у платника коштів для погашення податкового боргу контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
За таких обставин для правильного вирішення даного спору судам слід було встановити розмір податкового боргу платника на час складення актів опису майна від 11.04.2014 № 4 та від 06.08.2010 № 16, та з урахуванням висновків і вказівок суду касаційної інстанції, викладених в цій ухвалі, визначити активи (з урахуванням їх залишкової вартості), які було включено до зазначених актів опису понад розмір наявного у платника податкового боргу, і за наслідками встановленого прийняти правильне і обґрунтоване рішення по суті спору.
Враховуючи позицію, викладену в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 20.04.2016, суд першої інстанції, у тому числі додатково, з`ясовував наступне.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.08.2010 по справі 2а-4419/10/2670, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.03.2014 № К/9991/26540/11, № К/9991/28864/11, у задоволенні позову ТОВ «Фірма Октан» до ДПІ у Солом`янському районі м. Києва про скасування податкових повідомлень-рішень від 24.07.2009 № /2 про нарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 3 024 546 грн. та податкового повідомлення-рішення від 24.07.2009 № /0 про нарахування податкового зобов`язання по податку на прибуток у сумі 5 040 908 грн. було відмовлено повністю. За даними Єдиного державного реєстру судових рішень вказана постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2014 по справі № 826/8104/14 набрала законної сили та наразі не скасована.
07.04.2014 ДПІ у Солом`янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві в порядку ст. 59 Податкового кодексу України (далі ПК України) виставила ТОВ «Фірма Октан» податкову вимогу форми «Ю» за № 1741-25, згідно якої станом на 06.04.2014 за позивачем обліковується податковий борг на загальну суму 8 065 173,66 грн. (в тому числі по податку на прибуток у розмірі 5 040 643,02 грн., по податку на додану вартість 3 024 530,64 грн.). Дана податкова вимога була отримана уповноваженим представником товариства 08.04.2014, про що свідчить розписка генерального директора Гаркуліна О.В. на корінці такої вимоги.
З огляду на наявність у платника (позивача) податкового боргу в сумі 8 033 604,99 грн. на підставі рішення керівника податкової інспекції від 07.04.2014 № 369/26-58-25-01-23 про опис майна у податкову заставу податковим керуючим був складений акт опису майна від 11.04.2014 № 4, до якого включено активи платника (меблі, оргтехніка, товарні залишки, паливно-мастильні матеріали) загальною вартістю 1 373 896,65 грн., які знаходились на відповідальному зберіганні за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, соцмістечко, в/ч А2215, склад ПММ. Перелік цього майна для опису у податкову заставу для забезпечення погашення податкового боргу був запропонований ТОВ «Фірма «Октан» в його листі від 10.04.2014 № 207/1, що адресований керівнику податкової інспекції.
При цьому, у відповідності до наданих представником відповідача довідки ДПІ від 17.11.2014 № 15031/9/26-25-25-01-16 та витягів з інтегрованих карток платника податку на прибуток та податку на додану вартість податків (позивача) за 2014 рік, станом на 11.04.2014 сума податкового боргу ТОВ «Фірма Октан» становила 8 065 173,66 грн. (з них по податку на прибуток 5 040 643,02 грн., по податку на додану вартість 3 024 530,64 грн.).
Листом від 10.04.2014 № 207/1 товариство повідомило ДПІ про наявність у нього паливно-мастильних матеріалів на суму 10 243 343,54 грн., що знаходяться на відповідальному зберіганні у Нафтобазі, що розташована за адресою: Камишове шосе, 29/3 у м. Севастополі Автономної Республіки Крим, однак не можуть бути фізично представлені контролюючому органу у зв`язку з невизначеною політичною ситуацією на території Автономної Республіки Крим.
У подальшому позивач звернувся до ДПІ у Солом`янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві з листом від 28.07.2014 № 297, в якому повідомив про наявність доступу до нафтопродуктів, що знаходяться на відповідальному зберіганні на анексованій території АРК та запропонував забезпечити погашення наявного у Товариства боргу включенням цих активів до податкової застави.
На підставі цього звернення платника відповідачем складено акт опису майна від 06.08.2014 № 16, яким оформлено право податкової застави на зазначені нафтопродукти вартістю 10 243 343,54 грн.
Згідно довідки ДПІ від 17.11.2014 № 15031/9/26-25-25-01-16 та витягів з інтегрованих карток платника відповідних податків (позивача) за 2014 рік, станом на 06.08.2014 сума податкового боргу ТОВ «Фірма Октан» становила 8 051 823,12 грн. (з них по податку на прибуток 4 975 095,65 грн., по податку на додану вартість 3 076 727,47 грн.).
Відомості по обох актах опису майна позивача були внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що засвідчується наявними у матеріалах справи копіями витягів про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 43991186 від 14.04.2014 та № 44902878 від 12.08.2014.
Відповідно до даних витягів з інтегрованих карток платника відповідних податків (позивача) за 2016 рік та довідки відповідача від 22.12.2016 № 8234/9/26-58-17-02-14 у ТОВ «Фірма Октан» обліковується податковий борг по податку на прибуток у сумі 4 954 447,70 грн. та по податку на додану вартість у сумі 3 042 041,51 грн.
Як зазначає представник позивача, за вказаним актами опису балансова вартість майна, яке перебуває в податковій заставі, становить 11 617 240,19 грн., що на момент подачі адміністративного позову та з урахуванням погашення частини заборгованості, перевищує існуючий податковий борг на 3 785 872,59 грн. На підтвердження наведених обставин позивач надав суду копію постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2014 по справі № 826/8104/14, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2014, якою задоволено подання ДПІ у Солом`янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві та стягнуто з рахунків ТОВ «Фірма Октан» (, місцезнаходження: 03055, м. Київ, вул. Політехнічна, буд. 31), відкритих у банківських установах, кошти в сумі 8 033 604,99 грн. в рахунок погашення податкового боргу з податку на прибуток у розмірі 4 997 397,70 грн. та з податку на додану вартість у розмірі 3 036 207,29 грн.
У зв`язку з цим, на думку позивача, наявні правові підстави для звільнення з податкової застави всього майна, описаного згідно акта № 4 від 11.04.2014, та частини майна із залишковою вартістю 3 785 872,59 грн. з акту № 16 від 06.08.2014, та внесення відповідних відомостей до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.
Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно з пп. 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 ПК України «податкова застава» - це спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному Податковим кодексом України, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.
Здійснення передбачених ст. 95 зазначеного Кодексу заходів щодо стягнення податкового боргу шляхом продажу майна платника податків можливе за умови, якщо на це майно поширена податкова застава на підставах та умовах, визначених Податковим кодексом України.
У відповідності до п. 87.2 ст. 87 ПК України встановлено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Відповідно до п. 88.1 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Порядок застосування податкової застави встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п. 93.3 ст. 93 ПК України), а саме наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 572.
Пунктом 89.1 ст. 89 ПК України визначено, що право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
Згідно із п. 1.8 Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів (далі Порядок № 572), затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 572, день виникнення права податкової застави визначається на підставі даних інформаційної системи, що ведеться органами доходів і зборів відповідно до законодавства.
Відповідно до п. 89.3 ст. 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
В силу вимог п. 89.2 ст. 89 ПК України та положень п. 1.9 Порядку № 572 з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.
У Рішенні Конституційного Суду України від 24.03.2005 року № 2-рп/2005 (справа про податкову заставу) викладено правову позицію, що розмір податкової застави, виходячи із загальних принципів права, повинен відповідати сумі податкового зобов`язання, що забезпечувало б конституційну вимогу справедливості та розмірності. Розмірність як елемент принципу справедливості передбачає встановлення публічно-правового обмеження розпорядження активами платника податків за несплату чи несвоєчасну сплату податкового зобов`язання та диференціювання такого обмеження залежно від розміру несплати платником податкового боргу. Забезпечення надходження до бюджетів та державних цільових фондів податків і зборів має здійснюватися шляхом запровадження податкової застави на активи платника податків у такому розмірі, який би забезпечував гарантоване відшкодування державі несплачених податків.
Згідно п. 89.8 ст. 89 ПК України та п. 3.1 і 3.2 Порядку № 572 контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі (зокрема, у випадку реєстрації податкової застави рухомого майна платника податків у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Така реєстрація здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 № 830 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна» та наказу Міністерства юстиції України від 29.07.2004 № 73/5 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заповнення заяв»).
Дослідивши тексти наявних у справі копій актів опису майна позивача у податкову заставу суд встановив, що загальна вартість описаного податковим керуючим ДПІ у Солом`янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві майна ТОВ «Фірма «Октан» за актом опису майна від 11.04.2014 № 4 становить 1 373 896,65 грн. та за актом опису майна від 06.08.2014 № 16 10 243 343,54 грн., всього описано станом на 06.08.2014 у податкову заставу майна позивача на суму 11 617 240,19 грн., що перевищує зафіксований в інтегрованих картках платника відповідних податків станом на аналогічну дату податковий борг на 3 565 417,07 грн.
При цьому, розмір податкового боргу платника (позивача) на час складення акта опису майна від 06.08.2014 № 16 становив 8 051 823,12 грн. (з них податковий борг, що забезпечений податковою заставою майна описаного в акті від 11.04.2014 № 4, - 1 373 896,65 грн.).
Згідно п. 2.7 і 2.10 Порядку № 527 у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому, до погашення податкового боргу в повному обсязі.
Платник податків зобов`язаний не пізніше робочого дня, наступного за днем набуття права власності на будь-яке майно, повідомити орган доходів і зборів про наявність такого майна. Орган доходів і зборів зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дня отримання зазначеного повідомлення прийняти рішення про включення такого майна до акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави та балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, або відмовити платнику податків у включенні такого майна до акта опису.
У разі якщо орган доходів і зборів приймає рішення про включення такого майна до акта опису, складається відповідний акт опису, один примірник якого надсилається платнику податків з повідомленням про вручення.
Якщо майно платника податків є неподільним і його балансова вартість більша суми податкового боргу, таке майно підлягає опису у податкову заставу в повному обсязі.
Враховуючи наведені вище норми матеріального права, висновки Вищого адміністративного суду України в ухвалі від 20.04.2016 № К/800/35984/15, та виходячи із встановлених в ході розгляду справи обставин суд приходить до висновку, що ДПІ у Солом`янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві за наслідками одержання від позивача листа з повідомленням про можливість доступу до нафтопродуктів (вих. № 297 від 28.07.2014), що знаходиться на анексованій території в АР Крим, повинна була включити до акта опису майна нафтопродукти на суму, що відповідає сумі існуючого у платника податкового боргу, незабезпеченого податковою заставою, а саме на суму 6 677 926,47 грн. (8 051 823,12 грн. - 1 373 896,65 грн.). Однак законодавчо встановлених приписів норми п. 89.2 ст. 89 ПК України контролюючий орган не дотримався та склав акт опису майна від 06.08.2014 № 16 на всю суму майна запропонованого до опису у податкову заставу, чим протиправно розширив законодавчо визначений обсяг податкової застави. У зв`язку з цим суд вважає заявлені позовні вимоги позивача в частині вимог про визнання незаконними дій Державної податкової інспекції у Солом`янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо включення до акта опису майна від 06.08.2014 № 16 майна ТОВ «Фірма Октан», залишкова вартість якого перевищувала наявну станом на день складання цього акта суму податкового боргу, що була незабезпечена податковою заставою, правомірними та такими, що підлягають задоволенню з урахуванням вимог п. 1 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України.
В частині позовних вимог, що стосуються незаконності дій контролюючого органу по складанню акта опису майна від 11.04.2014 № 4 суд відмовляє з тих підстав, що позивачем під час розгляду справи в суді не спростовано правомірність цього акту опису майна та наявність підстав для його скасування.
Щодо правомірності решти завлених позивачем позовних вимог суд зазначає наступне.
Порядок та випадки припинення податкової застави визначені у ст. 93 ПК України, п. 5.1 і 5.2 Порядку № 572).
Так, відповідно до п.п. 93.1 93.4 ст. 93 ПК України та п. 5.1 і 5.2 Порядку № 572 майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків рішення відповідного органу про скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.
Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1 - 93.1.5 пункту 93.1 цієї статті.
У разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 цього Кодексу таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу.
Зі змісту наведених норм вбачається вичерпний перелік підстав для звільнення контролюючим органом в досудовому порядку майна платника з податкової застави, який розширеному тлумаченню не підлягає.
Також, нормами Кодексу та положеннями Порядку № 572 не передбачено внесення контролюючим органом (в тому числі в особі податкового керуючого) змін до діючих актів опису майна платника податків у податкову заставу.
Відповідно до приписів ч. 1 і 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про: скасування рішення суб`єкта владних повноважень, зобов`язання відповідача вчинити певні дії.
При цьому, суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
З огляду на вищенаведене та враховуючи встановлену судом незаконність акта опису майна від 06.08.2014 № 16, суд, керуючись нормами ч. 2 ст. 11, ч. 1 і 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, наведеними вище процесуальними нормами, вважає за необхідне прийняти рішення про скасування цього акта опису майна, складеного податковим керуючим ДПІ у Солом`янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві Ванжулою О.П., в рахунок погашення податкового боргу ТОВ «Фірма «Октан», та зобов`язання ДПІ у Солом 'янському районі ГУ ДФС у м. Києві звільнити з податкової застави рухоме майно ТОВ «Фірма «Октан», перелік якого зазначено в акті опису майна від 06.08.2014 № 16.
Таке рішення, на думку суду, є відповідним за свою суттю способом відновлення порушених прав позивача, ефективним механізмом захисту таких прав, який відповідатиме принципу верховенства права. При цьому, прийняття такого судового рішення не позбавляє контролюючий орган права на оформлення у встановленому ПК України порядку нового акту опису майна платника податків (ТОВ «Фірма Октан») у податкову заставу на суму, що відповідає сумі існуючого у податкового боргу позивача, незабезпеченого податковою заставою.
Суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині вимоги про зобов`язання відповідача внести відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, у зв`язку з наступним.
У відповідності до положень п. 1, 4 і 16 постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 № 830 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна» та ст. 43 і 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 N 1255-IV, державна реєстрація обтяжень рухомого майна проводиться з метою забезпечення виконання зобов`язань і захисту прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна та надання в інтересах цих осіб інформації про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна.
Державна реєстрація відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження проводиться шляхом внесення до Реєстру запису, а також змін і додаткових відомостей до запису.
Зміни і додаткові відомості до запису в Реєстрі вносяться реєстратором на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи.
Зокрема, обтяжувач у будь-який час може зареєструвати зміну відомостей про обтяження шляхом подання держателю або реєстратору Державного реєстру заяви, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів і реквізити запису, що підлягають заміні. На підставі цієї заяви держатель або реєстратор Державного реєстру вносить відповідні зміни до попереднього запису про обтяження.
Відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.
Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Якщо обтяжувачем є юридична особа, підпис її уповноваженої особи скріплюється печаткою. Якщо заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувача.
Записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження.
Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.
Таким чином, наведеними положеннями чітко визначений порядок дій контролюючого органу за наслідками отримання судового рішення про звільнення з податкової застави майна платника податків. Станом на день прийняття судового рішення матеріали даної справи не містять доказів щодо існування обставин, які ускладнять ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві виконання цього судового рішення, а тому суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги в зазначеній частині є передчасними.
В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 86 КАС України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.
Керуючись положеннями статей 2, 7, 11, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Октан» задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо включення до акта опису майна від 06.08.2014 № 16 майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Октан» (), залишкова вартість якого перевищувала наявну станом на дату складання цього акта опису суму податкового боргу, незабезпеченого податковою заставою.
3. Скасувати акт опис майна від 06.08.2014 № 16, складений податковим керуючим Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, в рахунок погашення податкового боргу.
4. Зобов`язати Державну податкову інспекцію у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві звільнити з податкової застави рухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Октан» (), перелік якого зазначено в акті опису майна від 06.08.2014 № 16.
5. В решті позову відмовити.
6. Стягнути з Державної податкової інспекції в Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Октан» () судові витрати в сумі 633,36 грн. (шісот тридцять три гривні 36 копійок).

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.О.Іщук

Повний текст постанови виготовлено 29.12.2016 р.