Справа № 369/10046/16-а
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2016-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/633/16
ПОСТАНОВА

іменем України

16.12.2016 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Прикметі І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Києві, поліцейського роти № 3 батальйону № 1 ДПП капрала ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 266687 від 22 жовтня 2016 року,

В С Т А Н О В И В

У листопаді 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Києві, поліцейської роти № 3 батальйону № 1 ДПП капрала ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 266687 від 22 жовтня 2016 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 22 жовтня 2016 року близько 19 год. 30 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, він рухався по пр-ту В. Лобановського в напрямку бульвара Дружби народів, здійснивши поворот праворуч на вул. Мистецьку, зупинився на майданчику біля будинку № 126-г по пр-ту В. Лобановського. Після зупинки до нього підійшов поліцейський ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Києві і повідомив йому, що він порушив п. 5.11 ПДР України.

Він висловив свої заперечення патрульному та повідомив, що ним був здійснений поворот із крайньої правої смуги руху, що не заборонено Правилами дорожнього руху, завчасно зайнявши відповідне крайнє положення на проїзній частині, яка є смугою руху для маршрутних транспортних засобів. На думку поліцейського він, ОСОБА_1, занадто рано перестроївся до правої смуги.

На підставі викладеного, поліцейський виніс постанову відносно нього про адміністративне правопорушення серії АР № 266687 від 22 жовтня 2016 року.

Будь-яких доказів (фото- чи відеофіксації), свідків того, що мало місце саме правопорушення поліцейським надано не було.

ОСОБА_1 повністю заперечує обставини, викладені у постанові про адміністративне правопорушення, та вважає дії поліцейського незаконними та необґрунтованими.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 266687 від 22 жовтня 2016 року поліцейського р. № 3 бат. № 1 УПП в м. Києві ДПП капрала ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн..

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Києві, поліцейської роти № 3 батальйону № 1 ДПП капрала ОСОБА_3 не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази та показання свідка, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови про адміністративне правопорушення серії АР № 266687 від 22 жовтня 2016 року, яка була прийнята поліцейським роти № 3 батальйону № 1 ДПП капралом ОСОБА_3, водій ОСОБА_1 22 жовтня 2016 року о 19 год. 30 хв., рухаючись в м. Києві по пр-ту В. Лобановського, 126-г здійснив рух по смузі громадського транспорту, чим порушив п. 5.11 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення серії АР № 266687 від 22 жовтня 2016 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн..

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків (п.1.5 ПДР України).

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до роздіду 33 (дорожні знаки) п. 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», смуга призначена лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Дія знака, що встановлений праворуч від дороги, поширюється на праву смугу руху.

У зв'язку з викладеним, посилання позивача у позовній заяві на те, що у Правилах дорожнього руху відсутній п. 5.11 не відповідає дійсності. Тобто при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення поліцейський ОСОБА_3діяв в межах наданих йому повноважень, та встановивши в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення виніс відносно нього постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 266687 від 22 жовтня 2016 року.

У поданій до суду позовній заяві, а також в судовому засіданні позивач заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

У судовому засіданні за клопотанням позивача ОСОБА_1 був оглянутий диск на якому міститься відео про те, як поліцейський ОСОБА_3 складає оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Однак наданий позивачем доказ не спростовує вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Під час перегляду вказаного аудіодиску судом не були встановлені порушення в діях поліцейського ОСОБА_3 під час складання оскаржуваної постанови.

Суд не вбачає порушень в діях працівника патрульної поліції в частині складання постанови про адміністративне правопорушення серії АР № 266687 від 22 жовтня 2016 року.

Згідно вимог ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вислухавши думку позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що дії відповідача в частині складання оскаржуваного протоколу не можуть бути визнані протиправними лише з формальних міркувань позивача. Доказів про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення суду не надано.

За вказаних обставин, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 122, 222, 245, 283 КУпАП, ч. 1 ст. 2, ст. ст. 11, 71, 74, 159, 160, 167, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Києві, поліцейського роти № 3 батальйону № 1 ДПП капрала ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 266687 від 22 жовтня 2016 року відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ковальчук Л.М.