Справа № 138/2525/16-а
Суддя: Жикевич Т. Б.
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 138/2525/16-а
Провадження №:2-а/138/37/16

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2016 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючої судді Жикевич Т.Б.,

за участю: секретаря Алєксєєвої І.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Савчука М.В.,

представника відповідача Гоцуляка Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Могилів-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, зокрема, що він отримує пенсію за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до поданої заяви від 26.01.2016. Відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень вказаного вище закону, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткування у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Однак, позивачу вказана грошова допомога виплачена не була.

З відповіді Могилів-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України позивачу стало відомо, що фонд відмовив у виплаті грошової допомоги у зв`язку з тим, що його спеціальний стаж при обчисленні складав менше 35 років, оскільки період проходження позивачем строкової військової служби з 25.04.1976 по 13.04.1978 та з 27.06.1982 по 27.09.1988 до страхового стажу йому зараховано не було.

Такі обставини стали підставою для звернення позивача із вказаним позовом до суду.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Просили позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях. Також, зазначив, що порядком обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплат не передбачено зарахування стажу на посаді старшини-фельдшера. Підтвердив факт того, що позивач вперше звернувся за отримання пенсії.

Заслухавши позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та матеріали пенсійної справи позивача, та оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити, враховуючи таке.

Як слідує з матеріалів пенсійної справи позивача, він отримує пенсію за віком, згідно положень ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на підставі поданої заяви від 26.01.2016.

Відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень вказаного вище Закону, особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Разом з тим, відповідно до листа Могилів-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду країни Вінницької області № 139/06-52/02 від 13.04.2016, позивачу не було зараховано до спеціального стажу роботи період проходження ним військової служби: з 25.04.1976 по 13.04.1978 старшина-фельдшер, з 27.06.1982 по 19.08.1983 старшина-фельдшер, з 19.08.1981 по 27.09.1988 прапорщик-фельдшер і, відповідно, підстави для призначення та виплати одноразової грошової допомоги відсутні (а.с.7)
Вказані вище обставини свідчать, що позивачу фактично було відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги згідно п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таке рішення відповідача суд вважає протиправним враховуючи таке.
Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 01 квітня 2015 року не менше 25 років та після цієї дати, зокрема, з 01 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року не менше 25 років 6 місяців.
Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191 «Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати» (далі Порядок - 1191).
У відповідності до пункту 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».
Згідно пункту 2 Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909, робота на посаді лікаря та середнього медичного персоналу (незалежно від найменувань посад), зокрема, в амбулаторно-поліклінічних закладах дає право на пенсію за вислугу років.
Наказом Міністерства оборони України № 162 від 20.05.2004, який втратив чинність 31.01.2014, було затверджено перелік закладів охорони здоров`я Збройних сил України, до яких також було віднесено, зокрема, медичну службу військової частини (корабля, підводного човна) та медичний пункт (військової частини, військового навчального закладу), як амбулаторно-поліклінічні заклади.
З 31.01.2014 набрав чинності Наказ Міністрерства оборони України від 18.12.2013 № 871 , яким скасовано вказаний вище наказ та затверджено новий перелік закладів охорони здоров`я Збройних Сил України. До таких закладів віднесено, зокрема, медичну службу (військової частини, корабля, підводного човна, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, навчального центру, військового ліцею) та медичний пункт (військової частини, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, навчального центру, військового ліцею, державного підприємства, організації та установи Міністерства оборони України), як амбулаторно-поліклінічні заклади.
Як слідує з пенсійної справи ОСОБА_1 , позивачу зараховано до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років 32 роки 5 місяців 1 день, однак період військової служби: з 25.04.1976 по 13.04.1978 старшина-фельдшер, з 27.06.1982 по 19.08.1983 старшина-фельдшер, з 19.08.1981 по 27.09.1988 прапорщик-фельдшер не враховано.
Положеннями статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначені вище період проходження позивачем військової служби на посаді фельдшера підтверджуються записами в трудовій книжці позивача.

Приміткою 3 до постанови Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» передбачено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Постановою Ради міністрів СРСР від 17.12.1959 року № 1397 «Про пенсії за вислугу років працівникам просвіти, охорони здоров`я та сільського господарства», яка діяла на час проходження військової служби у лавах Збройних сил на посаді фельдшера з 12.05.1974 року по 01.05.1976 року передбачено, що до складу переліку установ, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років віднесено лікувально-профілактичні установи, установи охорони материнства та дитинства, санітарно-профілактичні установи, в тому числі медсанчастини.
Підпунктом «г» пункту 1 Положення про порядок обчислення стажу для призначення пенсій за вислугу років працівникам просвіти і охорони здоров`я встановлено, що лікарям та іншим працівникам охорони здоров`я до стажу роботи за спеціальністю, окрім роботи в установах, організаціях і посадах, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років зараховується служба в складі Збройних Сил СРСР.
Як уже зазначалось вище згідно Переліку закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 18 грудня 2013 року № 871, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 14 січня 2014 року за № 47/24824, медичний пункт військової частини віднесений до амбулаторно-поліклінічних закладів охорони здоров`я Збройних Сил України.
Суд, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи встановленні обставини, вважає доведеним той факт, що позивач в періоди з 25.04.1976 по 13.04.1978, з 27.06.1982 по 19.08.1983, та з 19.08.1983 по 27.09.1988 перебував в лавах та працював в Збройних силах України. Посада фельшера в такому закладі передбачена Постановою КМУ №909 від 04.11.1993, а відтак період такої роботи має бути зарахований до спеціального стажу, який дає право на пенсію відповідно до п «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст.ст. 3, 21 Конституції України утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно ст. 43 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості та в інших випадках передбачених законом.

За таких підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, відтак такими, що підлягають повному задоволенню.

Разом з тим, з метою можливості захисту прав позивача у спосіб про який він вказує в позові суд, вважає за необхідне вийти за межі позховних вимог, оскільки порушення прав позивача відбулось з тієї підстави, що пенсійним фондом було допущено бездіяльність з приводу незарахування до спеціального стажу позивача періоди проходження ним військової служби з 25.04.1976 по 13.04.1978, з 27.06.1982 по 19.08.1983 та з 19.08.1983 по 27.09.1988.

Вказана вище позиція суду відповідає правовій позиції Вищого адміністративного суду України зазначеній в ухвалі від 25.12.2015 № К/800/5065/15.

Таким чином, суд враховуючи право виходу за межі позовних вимог, передбачене ч.2 ст.11 КАС України вважає, що право позивача підлягає захисту шляхом визнання протиправними бездіяльності відповідача щодо незарахування до спеціального стажу періоди проходження ОСОБА_1 військової служби з 25.04.1976 по 13.04.1978, з 27.06.1982 по 19.08.1983 та з 19.08.1983 по 27.09.1988. Також слід зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу на підставі п.7-1 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позиція щодо необхідності зобов`язання відповідних управлінь Пенсійного фонду України щодо зарахування до стажу роботи певного періоду роботи, при встановленні судом відповідного факту, зазначена в ряді судових рішень Вищого адміністративного суду України, зокрема, в Ухвалі від 17.03.2015 (К/800/2442/14).

На підставі викладеного вище та ст. ст. 3, 21, 43 Конституції України, ст. 55, 62, 81, 82 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 26, п.7-1 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст. ст. 2, 11, 71, 158-163 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Могилів-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо незарахування до спеціального стажу періоди проходження ОСОБА_1 військової служби з 25.04.1976 по 13.04.1978, з 27.06.1982 по 19.08.1983 та з 19.08.1983 по 27.09.1988.

Визнати протиправною відмову Могилів-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі п.7-1 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Могилів-Подільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу на підставі п.7-1 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Т.Б.Жикевич

Повний текст постанови суду складено 26.12.2016.