Справа № 520/10682/16-а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 р. Справа № 520/10682/16-а

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Калашнікова О.І.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Шеметенко Л.П.

за участю секретаря: Татарині Б.Т.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про зобов'язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік при перерахунку розміру пенсії з 1.10.2015 року та зобов'язати УПФ України в Київському районі м. Одеси здійснити перерахунок пенсії з 1.10.2015 року із застосуванням показника середньої заробітної плати за останні три роки, що передують року звернення за перерахунком пенсії. У судовому засіданні представник позивачки вимоги підтримав.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права у зв'язку з чим апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що дії відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік при перерахунку пенсії не відповідають положенням ст.40 „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ст.19 і ст.48 Конституції України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у 1991 році призначена пенсія за віком відповідно до вимог Закону «Про пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії ОСОБА_1 у період з 1995 по 1999 рік продовжила працювати. Згідно з вимогами ст.ст.42 і 43 ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 звернулась у 2015 році до УПФ України в Київському районі з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням набутого трудового стажу після призначення пенсії. Заява ОСОБА_1 Управлінням Пенсійного фонду була залишена без задоволення, тому ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом щодо неправомірності відмови УПФ України у Київському районі у перерахунку раніше призначеної пенсії. Постановою Київського райсуду м. Одеси від 18.05.2016 року позов ОСОБА_1 задоволено, зобов'язано УПФ України в Київському районі м. Одеси зробити перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком. Відповідач рішення суду виконав і зробив ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 1.10.2015 року розпір пенсії позивачки складає 2753,86 грн. Розрахунок заробітку для обчислення пенсії проведено відповідно до положень ст..40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Постанови Кабінету Міністрів України №327 від 23.04.2012 року.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок пенсії здійснено у відповідності до вимог законодавства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо дій відповідача при перерахунку пенсії працюючому пенсіонеру та застосування показника середньої заробітної плати працівників відповідно ст.ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Ч.4 ст.42 ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування закріплює право працюючих пенсіонерів на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв'язку з набуттям (напрацюванням) застрахованою особою додаткового страхового стажу. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону. Під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалась під час призначення пенсії, тобто це середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (абзац четвертий частини другої ст.40 ЗУ №1058-ІУ).

Позивачці пенсія була призначена у 1991 році, перерахунок розміру пенсії проведено у зв'язку з роботою за період з 1995 року по 1999 рік, при перерахунку пенсії засновано показник середньої заробітної плати за 2007 рік, як то передбачено положеннями ст..ст.40-41 Закону «;Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №327 від 23.04.2012 року «Про підвищення рівня соціального захисту населення».

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до положення п.1 Постанови КМ України від 23.04.2012 року №327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення» встановлено, що пенсії, призначені (перераховані) до 2008 року із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2005-2006 роки відповідно до Законів України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей) та із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2003-2006 роки відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", перераховуються із застосуванням показників відповідно середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2007 рік.

Тобто, положеннями пункту 1 Постанови №327 також врегульовано питання застосування показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік, саме при здійсненні перерахунку пенсії відповідним особам у відповідних періодах.

Доводи сторони позивача, як правові підстави звернення з позовом до суду, що показник при перерахунку пенсії в 2015 року, повинен застосовуватися за показником, що передує року звернення за перерахунком, тобто за 2014 рік, з урахуванням п.п.3 п.11 ПКМ України №530, є безпідставними, з огляду на те, що попередня редакція ст.ст.40, 42 Закону №1058 та положення п.11 Постанови КМУ Країни №530, на час виникнення спірних правовідносин, перерахунку пенсії станом на 01.03.2015 року, зазначені норми зазнали певних змін, та діють в іншій редакції, а п.11 ПКМ України №530 взагалі виключені на підставі Постанови КМ №166 від 29.02.2012 року. Тому правових підстав для застосування таких положень норм не має.

Отже, підстав для застосування показника середньої заробітної плати в 2015 році з урахуванням середньої заробітної плати за попередній рік не має, а тому під час здійснення перерахунку пенсії 01.10.2015 року, Відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено законом.

Будь-який інший порядок визначення середньої заробітної плати при проведенні перерахунку пенсії працюючому пенсіонеру, крім визначення даної величини при первинному призначенні пенсії, діючим законодавством не передбачено.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, суд апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 195, 197, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Суддя-доповідач: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: Л.П. Шеметенко