Справа № 821/1643/16
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/1643/16
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кузьменко Н.А.

при секретарі Рябчич А.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача Державного реєстратора Білозерської РДА ОСОБА_2

представник відповідача Білезерської РДА не прибув

представники третіх осіб не прибули

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області, державного реєстратора Білозерської районної державної адміністрації - ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - сектор з надання адміністративних послуг Білозерської районної державної адміністрації, ОСОБА_4 про визнання рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, -

встановив:

26 жовтня 2016 року до суду звернувся ОСОБА_3 (далі позивач) до Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області (далі відповідач 1, Білозерська РДА), державного реєстратора Білозерської районної державної адміністрації - ОСОБА_2 (далі - відповідач 2), треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - сектор з надання адміністративних послуг Білозерської районної державної адміністрації, ОСОБА_4, про скасування: рішення державного реєстратора Білозерської районної державної адміністрації ОСОБА_2 № 31206806 від 02 вересня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме, реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на квартиру розташовану за адресою: Херсонська область, м. Херсон, вул. 49-ї Гвардійської Херсонської дивізіїАДРЕСА_1 та запису про право власності № 16193560 за ОСОБА_4 на квартиру розташовану за адресою: Херсонська область, м. Херсон, вул. 49-ї Гвардійської Херсонської дивізіїАДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові. Також, представник позивача зазначив, що право власності на квартиру розташовану за адресою: Херсонська область, м. Херсон, вул. 49-ї Гвардійської Херсонської дивізіїАДРЕСА_1 зареєстровано на підставі рішення Суворовського районного суду м.Херсона № 668/44215/16-ц від 17.02.2016 року. Згідно довідки Херсонського міського суду Херсонської області справа № 668/44215/16-ц у Суворовському районному суді м.Херсона не реєструвалась та не розглядалась. Представник позивача вважав, що реєстрація права власності відбулась на підставі рішення суду яке містить ознаки підробки. В звязку з чим просив скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_4 та запис про державну реєстрацію.

Представник відповідача - Білозерської РДА в судове засідання не прибув, заперечень на позову наяву не подав, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Частиною 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідач Державний реєстратор ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив, що діяв в межах діючого законодавства України. Зазначив, що відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» від 01.07.2004 року № 1952/ІУ (діяли на момент прийняття рішення), проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів проводилися без встановлення факту існування рішення суду.

Представник третьої особи - сектору з надання адміністративних послуг Білозерської районної державної адміністрації в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Третя особа - ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, повноважного представника у судове засідання не направив. Судова кореспонденція, яка була направлена на адресу третьої особи повернута до суду з відміткою відповідальної особи поштового звязку: за зазначеною адресою не проживає. Відповідно до положень ч. 11 ст.35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

13 листопада 2014 року відкрито спадкову справу, в якій ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 виступає спадкодавцем та заповідає квартиру № 29, розташовану за адресою: м. Херсон, вул. 49-ї Гвардійської дивізії, б. 11, своєму синові ОСОБА_3.

ОСОБА_5 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 (помер 03.04.2006р.) були власниками зазначеної вище квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності № 14398 від 10.06.1994р.

Після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_5 успадкувала ? частину квартири та стала володарем цілої її частки.

21 листопада 2014 року після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на квартиру №29, розташовану за адресою: м. Херсон, вул. 49-ї Гвардійської дивізії, б. 11, спадкоємець ОСОБА_3 у спадщину не вступив у звязку із перебуванням за межами України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу стало відомо, що ОСОБА_4 подав заяву до Білозерської РДА про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме: квартиру № 29, розташовану за адресою: м. Херсон, вул. 49-ї Гвардійської дивізії, б. 11, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.09.2016р. № 67350078.

02 вересня 2016 року державним реєстратором Білозерської РДА ОСОБА_2 прийнято рішення про реєстрацію права власності на зазначену квартиру. Підставою для вчинення реєстраційних дій стало рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17.02.2016 року по справі № 668/44215/16-ц, яким начебто встановлено факт спільного проживання ОСОБА_4 з померлою ОСОБА_5 однієї сімєю більш ніж пять років та визнання за ним права власності на квартиру № 29, розташовану за адресою: м. Херсон, вул. 49-ї Гвардійської дивізії, б. 11.

Для встановлення факту існування рішення Суворовського районного суду м. Херсона по справі № 668/44215/16-ц, 06 вересня 2016 року до Херсонського міського суду направлено адвокатський запит.

Згідно відповіді Херсонського міського суду від 06.09.2016р. № 06-05/1367/2016 зазначена справа у Суворовському районному суді м. Херсона не реєструвалась та не розглядалась. Відомості щодо винесення 17.02.2016 року судового рішення у КП «Д-З» відсутні.

06 вересня 2016 р. до Херсонського міського ВП ГУНП в Херсонській області направлено заяву про кримінальне правопорушення з проханням розпочати досудове розслідування щодо ОСОБА_7 за ознаками злочину (кримінального правопорушення) передбаченого ст. 190, 358 Кримінального кодексу України.

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0004965, відкрито кримінальне провадження за ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України, щодо гр. ОСОБА_7, який шахрайським шляхом заволодів нерухомим майном, а саме: квартирою № 29, що розташована за адресою: м. Херсон, вул. 49-ї Гвардійської дивізії, будинок № 11, чим спричинив позивачу матеріальний збиток у розмірі 800 000 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду від 12.09.2016 р. по кримінальній справі №766/10463/16-к задоволено клопотання слідчого СВ Херсонського ВГ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_8 про накладення арешту на спірну квартиру.

Наведене в сукупності зумовило звернення позивача до суд з даним позовом з метою захисту своїх прав та інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначено Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV).

Частиною 1 ст. 2 Закону № 1952-IV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування (ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-IV).

Орган державної реєстрації прав, в силу приписів ст. 8 Закону № 1952-IV:

1) проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації;

2) забезпечує ведення Державного реєстру прав;

3) надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом;

4) забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна;

5) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 1952-IV систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку; органи місцевого самоврядування сільських населених пунктів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону №1952-IV державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу освіту та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Міністерством юстиції України.

При цьому, ч. 3 ст. 9 Закону №1952-IV встановлено, що державний реєстратор, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна; присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом; у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Пунктом 1 Положення про сектор з надання адміністративних послуг Білозерської РДА, затвердженого розпорядженням голови Білозерської РДА від 09.12.2013р. № 643, встановлено, що сектор є структурним підрозділом Білозерської РДА, підзвітний та підконтрольний голові райдержадміністрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону №1952-IV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст. 19 Закону України № 152-ІУ, державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно вимог ч. 1 ст. 24 Закону №1952-IV (в редакції станом на дату прийняття оскаржуваного рішення) у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо, зокрема, подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 подав заяву до Білозерської РДА про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме: квартиру № 29, розташовану за адресою: м. Херсон, вул. 49-ї Гвардійської дивізії, б. 11 та 02.09.2016 року державним реєстратором Білозерської РДА ОСОБА_2 прийнято рішення про реєстрацію права власності на зазначену квартиру. Підставою для вчинення реєстраційних дій стало рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17.02.2016 року по справі № 668/44215/16-ц, яким начебто встановлено факт спільного проживання ОСОБА_4 з померлою ОСОБА_5 однієї сімєю більш ніж пять років та визнання права власності на квартиру № 29, розташовану за адресою: м. Херсон, вул. 49-ї Гвардійської дивізії, б. 11.

Суд звертає увагу, що для державної реєстрації речових прав подається рішення суду, яке набрало законної сили, подане для реєстрації рішення Суворовського районного суду м. Херсона не містить такої відмітки суду, отже, державний реєстратор повинен був відмовити ОСОБА_9 в державній реєстрації права власності на квартиру та діяв всупереч вимог ст.ст. 19 та 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Крім того, згідно листа-відповіді Херсонського міського суду від 06.09.2016р. № 06-05/1367/2016 зазначена справа у Суворовському районному суді м. Херсона не реєструвалась та не розглядалась, отже, суд приходить до висновку, що державним реєстратором ОСОБА_2 прийнято рішення від 02.08.2016 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на об'єкт нерухомості квартиру розташовану за адресою: м.Херсон, вул. вул. 49-ї Гвардійської дивізії, б. 11, кв. 29, за відсутності на те підстав, а саме - на підставі підробленого рішення Суворовського районного суду м.Херсона.

Отже, скасування реєстраційних дій є єдиним можливим та ефективним засобом відновлення порушеного права позивача, оскільки провадження у кримінальній справі триває, а захист майнового права можливий після набрання законної сили вироком суду, у той же час, реєстраційні дії здійснені за делегуванням державних функцій не досліджуються в кримінальному судочинстві.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про задоволення позовним вимог до Державного реєстратора Білозерської районної державної адміністрації - ОСОБА_2 в частині скасування рішення № 31206806 від 02 вересня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме, реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на квартиру розташовану за адресою: м. Херсон, вул. 49-ї Гвардійської Херсонської дивізіїАДРЕСА_2 та скасування запису про право власності №16193560 за ОСОБА_4 на квартиру розташовану за адресою: м. Херсон, вул. 49-ї Гвардійської Херсонської дивізіїАДРЕСА_2.

Щодо позовних вимог заявлених до Білозерської районної державної адміністрації про скасування рішення № 31206806 від 02 вересня 2016 року та запису № 16193560 то суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки, відповідно до вимог ст. 10 Закону України №1952-IV, саме державним реєстратором ОСОБА_2 було винесено оскаржуване рішення № 31206806 від 02 вересня 2016 року та зроблено запис про право власності № 16193560.

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обовязковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Згідно статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набув чинності для України 11.09.1997 року) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вирішуючи питання стосовно застосування ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Україна Тюмень» проти України» (N 22603/02 §) зазначено, «… що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи ... Вимога досягнення такого балансу відображена в цілому в побудові статті 1 Першого протоколу, включно із другим реченням, яке необхідно розуміти в світлі загального принципу, викладеного в першому реченні. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності».

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області, державного реєстратора Білозерської районної державної адміністрації - ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - сектор з надання адміністративних послуг Білозерської районної державної адміністрації, ОСОБА_4 про визнання рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно задовольнити частково.

Скасувати рішення державного реєстратора Білозерської районної державної адміністрації ОСОБА_2 № 31206806 від 02 вересня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме, реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на квартиру розташовану за адресою: Херсонська область, м. Херсон, вул. 49-ї Гвардійської Херсонської дивізіїАДРЕСА_1.

Скасувати запис про право власності № 16193560 за ОСОБА_4 на квартиру розташовану за адресою: Херсонська область, м. Херсон, вул. 49-ї Гвардійської Херсонської дивізіїАДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 27 грудня 2016 року.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 6.3.