Справа № 826/2016/14
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" грудня 2016 р. м. Київ К/800/18225/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого -Мойсюка М.І.,
суддів:Загороднього А.Ф.,Іваненко Я.Л.,
при секретарі - Крапивка Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_5, Центр захисту дітей «Наші діти» про визнання протиправними та скасування клопотання і розпорядження, за касаційними скаргами ОСОБА_5, Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2016 року, -

у с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року представник позивача звернулася з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвал Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2014 року і постанови цього ж суду від 16 травня 2014 року.

В обґрунтування вимог заяви зазначала, що у лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації (далі - Дніпровська РДА), Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації (далі - Служба), треті особи: ОСОБА_5, Центр захисту дітей «Наші діти» (далі - Центр) в якому просила: визнати протиправним і скасувати розпорядження Дніпровської РДА від 20 лютого 2013 року № 80 «Про призначення ОСОБА_5 опікуном над малолітньою дитиною» (далі - оскаржуване розпорядження Дніпровської РДА № 80); визнати протиправним і скасувати клопотання Служби від 31 січня 2013 року №41/306 про влаштування малолітньої дитини до Центру (далі оскаржуване клопотання); визнати протиправним і скасувати влаштування Службою дитини до Центру; зобов'язати Службу передати малолітню дитину за місцем проживання і реєстрації позивача.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2014 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про зобов'язання Служби передати малолітню дитину за місцем проживання і реєстрації позивача, а в частин вимог про визнання протиправним і скасування влаштування Службою малолітньої дитини до Центру позов залишено без розгляду.

В іншій частині позову постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2014 року відмовлено.

В обґрунтування своєї заяви про перегляд вищевказаних судових рішень за нововиявленими обставинами представник позивача посилалася на те, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2013 року у справі № 826/7019/13-а, яка переглянута судами апеляційної і касаційної інстанцій та набрала законної сили 20 березня 2014 року, скасовано розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації № 486 від 12 листопада 2012 року «Про припинення опіки над малолітньою дитиною» (далі - розпорядження Дніпровської РДА № 486), яке було покладено в основу рішень, про перегляд яких просить позивач.

Також зазначала, що а ні їй а ні суду на час розгляду справи не було відомо про встановлений судами факт протиправності розпорядження Дніпровської РДА № 486, а тому вважає таку обставину нововиявленою.

Оскаржуваною постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2016 року заяву ОСОБА_4 про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами задоволено частково, скасовано постанову цього ж суду від 16 травня 2014 року і задоволено частково позовні вимоги, а саме: визнано протиправним і скасовано розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 20 лютого 2013 року № 80 «Про призначення ОСОБА_5 опікуном над малолітньою дитиною», в решті позову відмовлено.

У касаційних скаргах відповідач і третя особа, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права просить ухвалені ними судові рішення скасувати та відмовити у задоволенні заяви.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційних скарг, матеріали справи, колегія суддів, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку про їх часткове задоволення з таких підстав.

Задовольняючи заву суди виходили з того, що обставини, вказані позивачем в її обґрунтування, є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, не були і не могли бути їй відомі, оскільки встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили після розгляду справи по суті позовних вимог.

Проте, до такого висновку суди дійшли без з'ясування усіх обставин справи, в порушення норм процесуального права з огляду на наступне.

У відповідності зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судами встановлено, що оскаржуваним розпорядженням Дніпровської РДА № 80 третю особу у цій справі ОСОБА_5 призначено опікуном над малолітньою ОСОБА_6

Не погодившись із таким рішення його оскаржила до суду ОСОБА_4, однак постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

У рішеннях, ухвалених по суті спору, суди дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення позову, також з огляду на безпідставність посилання позивача на те, що розпорядження Дніпровської РДА № 486 було визнано протиправним і скасовано в судовому порядку, оскільки судові рішення з цього питання винесені і набрали законної сили після прийняття розпорядження Дніпровської РДА № 80, а тому не спростовують настання тих обставин, що стали підставою для його прийняття.

До того ж, суди зазначили, що на час вирішення справи, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 квітня 2014 року (справа № 826/7019/13-а, касаційне провадження № К/800/19664/14) зупинено виконання оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій, ухвалених у цій справі.

В свою чергу, вищевказаною постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2013 року розпорядження Дніпровської РДА № 486 скасовано.

Згадана постанова суду першої інстанції набрала законної сили 20 березня 2014 року.

Так, у відповідності до пункту 1 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Тобто, перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами є особливим і самостійним видом провадження в адміністративному процесі у якому, на відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою здійснення такого не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Отже, перегляд справи у зв'язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

При цьому, у такому випадку судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України

є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог статей 11, 86 Кодексу адміністративного судочинства України, не є нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на час прийняття постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2014 року, про перегляд за нововиявленими обставинами якої просила позивач, постанова цього ж суду у справі № 826/7019/13-а, якою скасовано розпорядження Дніпровської РДА № 486, фактично існувала та набрала законної сили.

Більше того, наведені обставини були предметом дослідження у судах першої та апеляційної інстанцій у цій справі.

Разом з тим, наведені обставини справи суди попередніх інстанцій залишили поза своєю увагою і не з'ясували, чи належать факти, викладені у заяві позивача про перегляд судового рішення у справі, ухваленого по суті позовних вимог, до нововиявлених у розумінні пункту 1 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справ.

Керуючись статтями 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_5, Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2016 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.І. Мойсюк

Судді: А.Ф. Загородній

Я.Л. Іваненко