Справа № 2а-1663/11/2770
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" грудня 2016 р. м. Київ К/9991/22807/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І. (доповідач), Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Механомонтаж» до відділу державної виконавчої служби Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, третя особа ОСОБА_4 про скасування постанови, за касаційною скаргою відділу державної виконавчої служби Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим на постанову Окружного адміністративного суду міста Севастополя від 9 червня 2011 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2011 року, -

у с т а н о в и л а :

У січні 2009 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Механомонтаж» звернулося до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, третя особа ОСОБА_4 про скасування постанови про повернення виконавчого документу.

В обґрунтування позову зазначило, що державний виконавець, при винесенні оскаржуваного рішення діяв поза межами своїх повноважень, чим порушив права та свободи Товариства з обмеженою відповідальністю «Механомонтаж», у зв'язку з чим просило позов задовольнити.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Севастополя від 9 червня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2011 року позов задоволено частково.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить ухвалені ними судові рішення скасувати та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що в порядку виконання наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим №2-7/13385, виданого 17 квітня 2008 року, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим винесено постанову від 12 грудня 2008 року про повернення виконавчого документу. Стягувач у виконавчому провадженні вважає, що виконавцем не вчинено всіх можливих і необхідних дій для виконання судового рішення у господарській справі №2-7/13385, у зв'язку з чим звернувся до суду.

Розглядаючи справу суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Проте до такого висновку суди дійшли в порушення норм процесуального права з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - КАС) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Частиною першою статті 181 КАС передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державних виконавців) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

За правилами статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про оскарження дій органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів.

Оскільки у справі, що розглядається, суди помилково прийняли до свого провадження і розглянули справу, яка не відноситься до юрисдикції адміністративних судів, ухвалені в цій справі судові рішення підлягають скасуванню із закриттям провадження в ній.

Отже, заявлені позовні вимоги мають розглядатися відповідним господарським судом за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України, від 30 червня 2015 року №21-278а15, прийнятій на спільному засідання Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України.

З огляду на викладене та враховуючи, що відкриття провадження у цій справі та її розгляд помилково здійснено за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалені у справі судові рішення, у відповідності до положень частини 1 статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись статтями 223, 228, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відділу державної виконавчої служби Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Севастополя від 9 червня 2011 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2011 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Роз'яснити позивачу право на звернення до суду в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і оскарженню не підлягає.

Судді: М.І. Мойсюк

Я.Л. Іваненко

Ю.К. Черпак