Справа № 2-а-146/11
Суддя: Кириченко П. Л.
Дата ухвалення: 2011-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-146/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2011 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого Кириченко П. Л.

при секретарі Осадченко С.В.,

розглянувши у порядку скороченого провадження в смт. Овідіополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Овідіопольському районі Одеської області про визнання протиправними дій та зобовязання провести перерахунок розміру пенсії та стягнення грошей,-

В С Т А Н О В И В:

24.03.2011 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому зазначила, що народилася 20.09.1933 р., є дитиною війни, отримує пенсію через управління Пенсійного Фонду України в Овідіопольскому районі. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання щомісячної державної допомоги у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, але відповідач, починаючи з 2006 року не виплачує їй надбавку до пенсії як дитині війни.

З наведених підстав позивачка просила визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати їй допомоги як дитині війни та зобовязати відповідача нарахувати і виплатити їй недоплачену надбавку до пенсії як дитині війни за період з 01.01.2006 року по 28.02.2011 року та стягнути щомісячну соціальну допомогу у сумі 10 842,36 грн.

Ухвалою Овідіопольського районного суду від 12.04.2011 р. позовні вимоги позивача за період з 01.01.2006 р. по 24.10.2010 р. залишені без розгляду у звязку з пропуском строку для звернення до суду з адміністративним позовом.

Управління Пенсійного Фонду України в Овідіопольському районі в письмових запереченнях просило відмовити в задоволенні позову, посилаючись на відсутність законних підстав і коштів для виплати позивачу надбавки до пенсії як дитині війни.

Суд вважає, що позов в частині вимог з 24.10.2010 р. по 24.03.2011 р. підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з положеннями Конституції України найвищою соціальною цінністю в України є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави (стаття 3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивачка народилася 20.09.1933 р. і в установленому законом порядку має статус дитини війни.

Статтею 6 Закону України від 18.11.2004 р. «Про соціальний захист дітей війни», який набув чинності з 01.01.2006 р., було встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 41 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 р. «Про Державний бюджет України на 2008 рік»та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»викладено у новій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни ( 10% (або 15% для нагороджених орденами) прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.) ОСОБА_2 набрав чинності з 01.01.2008 р., але Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. пункт 41 розділу ІІ зазначеного Закону було визнано неконституційним.

Згідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони або інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Тобто з 22 травня 2008 року відновлено право осіб, які віднесені до дітей війни, на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком і це право до цього часу Законами України не скасовано, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 24.10.2010 р. по 24.03.2011 р. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Заперечення Управління ПФУ України в Овідіопольському районі на відсутність у неї коштів та правових підстав для виплати позивачеві надбавки до пенсії як дитині війни суд до уваги не приймає, тому, що вони суперечать наведеним вище положенням Конституції України і Законів.

Згідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум вартісна величина для забезпечення нормального функціонування організму людини, забезпечення його здоровя, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Статтею 2 цього Закону визначено, що прожитковий мінімум застосовується, зокрема, для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та допомоги, допомого сімям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України.

Тому посилання відповідача, що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»і не підлягає застосуванню до спірних правовідносин на думку суду є безпідставними і до уваги не приймаються.

З постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», розяснень Міністерства праці та соціальної політики і Пенсійного Фонду України у листі від 27 грудня 2007 року №1323/0/039/98-07 «Щодо порядку виплати дітям війни надбавки чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії»слідує, що саме Управління ПФУ в Овідіопольському районі повинно нарахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії як дитині війни.

У звязку з цим заперечення відповідача, що в його діях відсутня протиправна бездіяльність, що підвищення до пенсії позивачу має виплачуватись із державного бюджету, а не із бюджету Пенсійного фонду України суд до уваги не приймає, вважає їх безпідставними.

Позивачка просить стягнути з відповідача щомісячну соціальну допомогу з 01.01.2006 року по 28.02.2011 року та стягнути щомісячну соціальну допомогу у сумі 10 842,36 грн., однак відповідно до ст. 105 КАС України позовні вимоги в даній частині діючим законодавством не передбачені, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.6-8,1832 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Овідіопольському районі Одеської області щодо не нарахування доплати до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком ОСОБА_1, встановленої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 24 жовтня 2010 року по 24 березня 2011 року.

Зобовязати посадових осіб Управління Пенсійного Фонду України в Овідіопольському районі Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»підвищення до пенсії за віком в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної у відповідності до положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 24 жовтня 2010 року по 24 березня 2011 року з урахуванням виплачених за цей період сум.

В іншій частині відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_3