Справа № 820/3787/16
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 грудня 2016 р. № 820/3787/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М.., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в особі старшого державного виконавця Бублій Анни Вікторівни про визнання незаконною та скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому (з урахуванням уточнень) просив суд:

- скасувати постанову ВП № 35057004 від 05.11.2012р., винесену старшим державним виконавцем Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

- зобов'язати Комінтернівський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції звільнити з під арешту квартиру АДРЕСА_2.

- стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: 61162, м. Харків, пр. Героїв Сталінграду б. 144-в, кв. 54) сплачений нею судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (місцезнаходження:61003, м. Харків, площа Повстання, буд.7/8).

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.10.2012 р. відкрито провадження у цивільній справі №2011/17136/12 за позовом Кредитної спілки «Фінансова підтримка» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.10.2012р. по справі №2011/17136/12 накладено арешт на квартиру та майно, що належить на праві власності ОСОБА_3 яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3. На виконання вказаної ухвали суду старшим державним виконавцем Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження ВП№ 35057004 від 05.11.2012р. та накладено арешт на квартиру та майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4. У квітні 2013р. позивач, ОСОБА_1, звернулася з відповідною позовною заявою до Комінтернівського районного суду про виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту квартири, що належить їй на праві приватної власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_5. Рішенням Комінтернівського районного суду від 05.12.2013р., по справі за №641/5352/13-ц, в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 11.02.2014р., рішення суду від 05.12.2013р. скасоване, та позовні вимоги задоволені частково, а саме - виключено з акту опису та звільнено з-під арешту квартиру АДРЕСА_6 у зв'язку з тим, що власником зазначеної квартири є ОСОБА_1С, а не ОСОБА_3 Таким чином, вирішено спір по суті позовних вимог, судовим рішенням підтверджено, що саме ОСОБА_1 є власницею зазначеної квартири та не є стороною у кредитних відносинах між КС «Фінансова підтримка» та ОСОБА_3, отже накладення арешту саме на спірну квартиру, яке здійснено шляхом винесення Дзержинським районним судом м. Харкова ухвали від 31.10.2012р., та постанови ВП№35057004 старшим державним виконавцем Комінтернівського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 позивач вважає безпідставним.

Позивач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, в порядку, визначеному ст. ст. 33-35 Кодексу адміністративного судочинства України, разом з позовними вимогами заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_3 винесена у повній відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а позивачем не надано жодних підстав для визнання вказаної постанови незаконною. Просив у позові відмовити.

Оскільки визначене ч. 1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завдання адміністративного судочинства залишається незмінним при розгляді будь-якої адміністративної справи, і дотримання вказаного завдання є обов'язковим в силу приписів ч.2 ст.19 Конституції України, то з огляду на приписи ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, зібравши докази, що в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, доходить висновку, що справа має бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.10.2012р. по справі № 2011/17136/12 відкрито провадження у справі за позовною заявою Кредитної спілки «Фінансова підтримка» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу (а.с.11).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.10.2012р. по справі № 2011/17136/12 заяву Кредитної спілки «Фінансова підтримка» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Фінансова підтримка» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу задоволена; накладено арешт на квартиру та майно, що належить на праві власності ОСОБА_3, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_7, та заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо цієї квартири та майна, що знаходиться у ньому; накладено арешт на квартиру та майно, що належить на праві власності ОСОБА_4, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_8, та забороннено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо цієї квартири та майна, що знаходиться в ньому; накладено арешт на весь товар, що знаходиться в нежитловому приміщенні за м.Харків, вул.Сумська, 124, яке орендує ОСОБА_3 у ТОВ "Лілія" відповідно до суборенди від 01.01.2012 року та заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо товару, що знаходиться за вищевказаною адресою (а.с.10).

05.11.2012р., на виконання вказаної ухвали суду, постановою державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження ВП№ 35057004 з виконання виконавчого документу Ухвали № 2011/17136/12 виданого 31.10.2012 Дзержинським районним судом м. Харкова щодо накладення арешту на квартиру та майно, що належить на праві власності ОСОБА_3, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 9).

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до Комінтернівського районного суду про виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту квартири, що належить їй на праві приватної власності та знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Героїв Сталінграду, буд. 144-В, кв« 54.

Рішенням Комінтернівського районного суду від 05.12.2013р., ухваленого за результатами розгляду цивільної справи за №641/5352/13-ц, в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від11.02.2014 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2013 року скасовано; позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково; виключено з .акту опису та звільннено з-під арешту квартиру АДРЕСА_9 власником якої є

ОСОБА_1; в іншій частині в задоволенні позову відмовлено (а.с.12,13).

Таким чином, судовим рішенням підтверджено, що саме ОСОБА_1 є власницею зазначеної квартири та не є стороною у кредитних відносинах між КС «Фінансова підтримка» та ОСОБА_3

Відповідно до відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, станом на 01.04.2016р., арешт з належної ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_10 не знято, а як на підставу обтяження вказана наявність постанови про накладення арешту №35057004 від 05.11.2012р., винесена державним виконавцем Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2

08.04.2016р. ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду Харківської області з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, в якому просила, у зв'язку з прийняттям рішенням про виключення з акту опису та звільнення з-під арешту квартири АДРЕСА_10, скасувати й постанову про накладення арешту №35057004 від 05.11.2012р., винесену державним виконавцем Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 в частині накладення арешту на зазначену квартиру.

Відповідно до ухвали апеляційного суду Харківської області від 26.04.2016р. в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, Кредитної спілки «Фінансова підтримка», старшого державного виконавці Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управлінні юстиції ОСОБА_2 про виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту відмовлено, оскільки ОСОБА_1 заявлені вимоги первісного позову щодо скасування Постанови ВП №35057004 від 05 листопада 2012 року, та заявллено нові вимоги щодо скасування ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2012 року, які у вказаній справі не заявлялись, не оскаржувались та не переглядались судом апеляційної інстанції (а.с.15а).

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.05.2016р. відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Старшого державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої би Харківського міського управління юстиції про скасування постанови (а.с. 15).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до статті 2 вищезазначеного закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).

За наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення, або у разі виконання зведеного виконавчого провадження у встановленому Міністерством юстиції України порядку можуть утворюватися виконавчі групи, до складу яких включаються державні виконавці одного або кількох органів державної виконавчої служби. Постановою директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України або начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, Головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі на керівника групи можуть покладатися права і повноваження у виконавчому провадженні, встановлені цим Законом, для начальників відділів примусового виконання рішень та заступників начальників районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції - начальників відділів державної виконавчої служби (далі - начальники відділів).

Інші органи, установи, організації і посадові особи провадять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до статті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця.

Відповідно до стаття 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Разом із тим, ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Державний виконавець зобов'язаний зняти арешт з рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом.

З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Зазначені у цій статті постанови можуть бути оскаржені сторонами в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до стаття 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця подається начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії чи бездіяльність начальника відділу можуть бути оскаржені до вищестоящого органу державної виконавчої служби. Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України розглядає виключно скарги на рішення, дії чи бездіяльність начальників управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби можуть бути оскаржені до керівництва органів державної виконавчої служби, якщо їх оскарження передбачено цим Законом.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 до Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в особі старшого державного виконавця Бублій Анни Вікторівни про визнання незаконною та скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 160 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в особі старшого державного виконавця Бублій Анни Вікторівни про визнання незаконною та скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Скасувати постанову ВП № 35057004 від 05.11.2012р., винесену старшим державним виконавцем Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язати Комінтернівський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції звільнити з під арешту квартиру АДРЕСА_2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (місцезнаходження:61003, м. Харків, площа Повстання, буд.7/8) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: 61162, м. Харків, пр. Героїв Сталінграду б. 144-в, кв. 54) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1102,40грн. (одна тисяча сто дві гривні 40 коп.).

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Тітов О.М.