Справа № 816/1777/16
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/1777/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ясиновського І.Г.,

за участю: секретаря судового засідання Петренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест" до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест" (надалі також - позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (надалі також - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів" від 29 вересня 2016 року № 4 у розмірі 143648,53 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідач ставить йому у вину наявність порушень вимог Закону України "Про захист прав споживачів", які фактично не мали місця в господарській діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест". Вважає, що штрафні санкції, застосовані позивачем неправомірно, а відтак, постанова про їх застосування від 29 вересня 2016 року № 4 підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоча повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, позивач надав до суду клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за даної явки.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест" зареєстровано як юридичну особу, (а.с. 9); основним видом господарської діяльності підприємства позивача є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

На підставі направлення на проведення перевірки від 19 вересня 2016 року № 041 (а.с. 25) Головним управлінням Держпродспоживслужби в Полтавській області з 21 вересня 2016 року по 23 вересня 2016 року проведено планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест" з питань дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів від 21 вересня 2016 року № 000029 (а.с. 26-35).

В акті перевірки зафіксовано, що в ході контрольно-вибіркового інспектування контролюючим органом встановлено наступні порушення вимог чинного законодавства про захист прав споживачів, а саме: при реалізації нафтопродуктів, зокрема, бензину неетильованого АІ-95-К5-Євро та бензину неетильованого АІ-92-К5-Євро на АЗС Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест" за адресою: м. Полтава, вул. Кагамлика, 82-Б, споживачам не надасться інформація про правила та умови ефективного і безпечного використання вогненебезпечної продукції. Також до відома споживачів не доводиться інформація, що за певних умов дана продукція може бути небезпечною для життя, здоров'я споживача та його майна, навколишнього природного середовища. На АЗС відсутня будь-яка вищезазначена інформація, в тому числі в доступній наочній формі, що є порушенням частини третьої статті 14, пункту 10 частини першої cтатті 15, абзацу 4 пункту 12 cтатті 15, частини другої статті 15 Закону України "Про захист прав споживачів"; абзаців 3, 5 пункту 9 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1999 року № 1442; абзацу 1 пункту 21 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого Постановою КАТУ від 15 червня 2006 року № 833.

На підставі Акта перевірки від 21 вересня 2016 року № 000029 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Полтавській області винесено постанову про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів", від 29 вересня 2016 року № 4, якою на Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест" накладено штрафні санкції в розмірі 143648,53 грн.

Позивач, не погоджуючись з постановою про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів", від 29 вересня 2016 року № 4 звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Даний спір виник внаслідок того, що відповідач наполягає на тому, що позивач при реалізації нафтопродуктів, зокрема, бензину неетильованого АІ-95-К5-Євро та бензину неетильованого АІ-92-К5-Євро, не забезпечив надання споживачам в доступній наочній формі інформації про правила та умови ефективного і безпечного використання вогненебезпечної продукції, а також про те, що за певних умов дана продукція може бути небезпечною для життя, здоров'я споживача та його майна, навколишнього природного середовища.

Спеціальним законом, який регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів є Закон України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ.

За правилами частини першої та третьої статті 14 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право на те, щоб продукція за звичайних умов її використання, зберігання і транспортування була безпечною для його життя, здоров'я, навколишнього природного середовища, а також не завдавала шкоди його майну. Якщо для безпечного використання продукції, її зберігання, транспортування та утилізації необхідно додержуватися спеціальних правил, виробник (виконавець) зобов'язаний розробити такі правила та довести їх до продавця або споживача, а продавець - до споживача.

Згідно вимог пункту 10 частини першої статті 15 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Інформація про продукцію повинна містити, зокрема, правила та умови ефективного і безпечного використання продукції.

Абзацом 4 пункту 12 частини першої статті 15 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що стосовно продукції, яка за певних умов може бути небезпечною для життя, здоров'я споживача та його майна, навколишнього природного середовища, виробник (виконавець, продавець) зобов'язаний довести до відома споживача інформацію про таку продукцію і можливі наслідки її споживання (використання).

Частиною другою зазначеної норми визначено, що інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування. Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв'язку.

Пунктом 9 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1999 року № 1442, врегульовано, що суб'єкт господарювання, що здійснює продаж нафтопродуктів, зобов'язаний своєчасно надати споживачеві необхідну доступну та достовірну інформацію про нафтопродукти, а також на вимогу споживача - копію документа про якість (паспорт якості) та копію декларації про їх відповідність. Така інформація доводиться до відома споживачів шляхом зазначення у супровідній документації, що додається до нафтопродуктів, на етикетці (для розфасованих нафтопродуктів), а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для відповідного виду продукції. В інформації про нафтопродукти зазначаються: найменування, марка та вид нафтопродуктів; дані показників їх якості; ціна; правила та умови їх ефективного і безпечного використання; для розфасованих нафтопродуктів - номінальна кількість товару в одиниці маси, об'єму або іншої фізичної величини, а також гранично допустимі відхилення від номінальної кількості або посилання на нормативний документ, згідно з яким їх установлено; відомості про умови зберігання, строк придатності, необхідні дії споживача після його закінчення, а також можливі наслідки в разі невчинення таких дій; відомості про виробника, його місцезнаходження та контактна інформація; найменування та місцезнаходження суб'єкта господарювання, який виконує функції з прийняття претензій від споживача. Інформація подається споживачеві згідно із законодавством про мови. Суб'єкт господарювання зобов'язаний поінформувати споживача про можливість виникнення небезпеки для життя, здоров'я споживача та його майна, навколишнього природного середовища у разі порушення правил пожежної та екологічної безпеки під час поводження з нафтопродуктами.

Згідно вимог абзацу 1 пункту 21 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого Постановою КАТУ від 15 червня 2006 року № 833, суб'єкт господарювання зобов'язаний надавати споживачеві (покупцеві) у доступній формі необхідну, достовірну та своєчасну інформацію про товари.

Судом встановлено, що інформація про дані показників якості нафтопродуктів; відомості про умови зберігання, строк придатності, необхідні дії споживача після його закінчення, а також можливі наслідки в разі невчинення таких дій; відомості про виробника, його місцезнаходження та контактна інформація доводиться до відома споживачів шляхом надання на вимогу останніх необхідної документації для ознайомлення.

В ході розгляду справи судом встановлено, що на виконання приписів вищевказаних нормативно-правових актів Товариством з обмеженою відповідальністю "Бест" забезпечено здійснення актуалізації та зберігання безпосередньо в місці продажу нафтопродуктів (на АЗС Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест") нормативних документів, паспортів якості, з метою їх надання споживачам для ознайомлення (а.с. 98-108).

Крім того, зі змісту посадових інструкцій оператора АЗС Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест" та головного спеціаліста Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест" випливає, що обов'язок щодо усного інформування споживачів про правила та умови ефективного і безпечного використання нафтопродуктів, а також представлення необхідної документації покладено на оператора та головного спеціаліста АЗС.

В матеріалах справи наявні фотоматеріали, які свідчать про наявність на АЗС Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест" наочної інформації про найменування, марку та вид нафтопродуктів; ціну; правила та умови їх ефективного і безпечного використання; найменування та місцезнаходження суб'єкта господарювання, який виконує функції з прийняття претензій від споживача, а також про можливість виникнення небезпеки для життя, здоров'я споживача та його майна, навколишнього природного середовища у разі порушення правил пожежної та екологічної безпеки під час поводження з нафтопродуктами (а.с. 91-96).

Слід звернути увагу на те, що в ході проведення перевірки контролюючим органом здійснювалась фотозйомка об'єкта перевірки, однак відповідачем доказів на спростування вищевикладеного не надано, обґрунтованих та документально підтверджених зауважень щодо відсутності на АЗС позивача на момент проведення перевірки наочної інформації (інформаційних табло, стендів, тощо) не висловлено.

Судом встановлено, що під час проведення перевірки придбання (контрольна закупка) нафтопродуктів відповідачем не здійснювалось, а відтак відповідач, навіть формально, не набув статусу споживача (покупця). Разом із тим, на суб'єкта господарювання, що здійснює продаж нафтопродуктів, законодавцем покладено обов'язок щодо надання необхідної доступної та достовірної інформації про нафтопродукти саме споживачу.

Відтак, доводи контролюючого органа про те, що під час перевірки ним встановлено факт ненадання Товариством з обмеженою відповідальністю "Бест" споживачам інформації про нафтопродукти визнаються судом суб'єктивними та непідтвердженими.

Твердження Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області щодо необхідності розміщення вищевказаної інформації в "Куточку споживача" відхиляються судом з тих мотивів, що вимоги до розміщення носіїв інформації про нафтопродукти шляхом розміщення у так званому "Куточку споживача" чинним законодавством не передбачені.

Так, пункт 15 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1999 року № 1442, передбачає обов'язок суб'єкта господарювання забезпечити наявність на видному та доступному для споживача місці на АЗС куточка покупця, в якому розміщуються інформація про найменування власника АЗС або уповноваженого ним органу, місцезнаходження і номери телефонів органів, що забезпечують захист прав споживачів, книга відгуків та пропозицій. Тобто, вимог щодо розміщення в куточку споживача інформації про нафтопродукти Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами не передбачають.

Посилання відповідача на ту обставину, що акт перевірки від 21 вересня 2016 року № 000029 підписаний заступником директора ОСОБА_1 без заперечень, а отже, позивач визнав наявність встановлених контролюючим органом в ході проведення перевірки порушень не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Судом встановлено, що в ході проведення перевірки у заступника директора ОСОБА_1 відібрано письмові пояснення (а.с. 77), які на думку Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест" містять суперечливі формулювання та різночитання. Вищевказані обставини зумовили проведення директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест" внутрішнього службового розслідування яким встановлено, що заступник директора ОСОБА_1 підтвердив надання неоднозначного пояснення під час перевірки, що у свою чергу пояснив здійсненням на нього тиску з боку перевіряючого.

Суд критично оцінює вищевказані доводи, так само, як і ті обставини, що представник контролюючого органа, ставлячи у вину позивачу наявність порушень вимог чинного законодавства, не зміг надати суду пояснень щодо обсягу, складу та змісту необхідної інформації про нафтопродукти, а також порядку і способу її розміщення на АЗС за умови дотримання чого виключалось би порушення вимог Закону України "Про захист права споживачів", Порядку та Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами.

Згідно із частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши наведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест" до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 29 вересня 2016 року № 4 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів", у розмірі 143648,53 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест" () виграти зі сплати судового збору в розмірі 2154 (дві тисячі сто п'ятдесят чотири) гривні 74 копійки.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2016 року.

Суддя І.Г. Ясиновський