Справа № 803/1488/16
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року Справа № 876/9023/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Улицького В.З.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від відповідача - ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру МВС у Волинській обл. в особі Територіального сервісного центру 0742 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26.10.2016р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській обл. про визнання відмови протиправною та спонукання до вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

06.10.2016р. позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому, із урахуванням поданої під час розгляду справи заяви про уточнення позовних вимог, просила визнати відмову Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській обл. № 3/3/2-2602 від 05.10.2016р. протиправною; зобовязати відповідача зареєструвати за нею вантажний автомобіль марки «Ford Transit», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 (а.с.3-8, 41).

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 26.10.2016р. заявлений позов задоволено; визнано протиправною відмову Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській обл. у реєстрації вантажного автомобіля марки «Ford Transit», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, оформлену листом № 3/3/2-2602 від 05.10.2016р.; зобовязано відповідача зареєструвати за позивачем вищевказаний вантажний автомобіль (а.с.46-48).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржив Регіональний сервісний центр МВС у Волинській обл. - Територіальний сервісний центр 0742, який покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.56-62).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що згідно вимог чинного законодавства державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України, проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обовязковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копії яких власники подають до сервісного центру МВС.

Починаючи з 01.01.2016р., припинена обовязкова сертифікація транспортних засобів в державній системі сертифікації. Водночас, КМ України видано постанову № 738 від 09.06.2011р. «Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання», якою передбачена для реєстрації ввезеного автомобіля наявність сертифіката відповідності, виданого згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання.

Таким чином, представлений позивачем для реєстрації автомобіля сертифікат, який зареєстрований в реєстрі УкрСЕПРО з терміном дії з 08.04.2016р. до 07.10.2016р., не є належним сертифікатом відповідності; за таких умов позивачу слід подати сертифікат відповідності, виданий органами сертифікації, визначеними постановою КМ України № 738 від 09.06.2011р. та наказом Мінінфрастуктури № 521 від 17.08.2012р.

Окрім цього, відповідач є структурним підрозділом територіального органу МВС - Регіонального сервісного центру МВС у Волинській обл. та не має прав юридичної особи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Із змісту заявленого позову слідує, що такий стосується оскарження відмови відповідача у проведенні державної реєстрації придбаного позивачем автомобіля; причиною такої відмови є непредставлення позивачем необхідного сертифіката відповідності, виданого згідно діючого порядку.

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що при зверненні позивача до відповідача із заявою про реєстрацію транспортного засобу подані всі необхідні документи; згідно вимог законодавства пропуск транспортного засобу на митну територію та його перша державна реєстрація здійснюються за наявності одного і того ж сертифіката відповідності.

Оскільки митний орган здійснив пропуск на митну територію вищевказаного транспортного засобу на підставі наявного у позивача сертифіката відповідності, тому підстав для відмови у першій реєстрації автомобіля за наявності такого сертифіката не було.

Також чинним законодавством не передбачено норми, якою б було визнано недійсними або скасовано чинність сертифікатів, виданих в системі УкрСЕПРО з 01.01.2016р. Виданий сертифікат по розглядуваному вантажному автомобілю є чинним на момент його подачі у сервісний центр. У свою чергу, сервісні центри не наділені повноваженнями перевіряти дійсність чи недійсність сертифікатів транспортних засобів, виданих в установленому порядку.

Між тим, з такими суперечливими висновками суду першої інстанції не можна погодитися, з наступних причин.

Як убачається з матеріалів справи, 04.10.2016р. позивачем ОСОБА_2 Т.1. на підставі договору купівлі-продажу № РН-0001543 придбано у ТзОВ «Обеста» транспортний засіб - вантажний автомобіль марки «FORD Transit», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 (а.с.12).

Разом з митними документами ОСОБА_2 передано сертифікат відповідності, виготовлений на бланку Державної системи сертифікації «УкрСЕПРО» № UA1.178.0020472-16, із терміном його дії до 07.10.2016р. (а.с.18).

05.10.2016р. позивач подала заяву до Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській обл. щодо державної реєстрації придбаного нею автомобіля.

Листом № 31/3/2-2602 від 05.10.2016р. відповідачем відмовлено у реєстрації вказаного транспортного засобу та повідомлено про те, що у разі надання повного пакету документів, у тому числі сертифікату відповідності, який видають уповноважені органи або органи із сертифікації, акредитовані відповідно до законодавства, сервісний центр здійснить реєстрацію транспортного засобу (а.с.10).

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про державний рух» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) транспортні засоби, їх складові частини і комплектуючі вироби, що ввозяться на територію України, підлягають перевірці на відповідність діючим стандартам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ООН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів.

Згідно з ч.1 ст.34 вказаного Закону державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Механізм державної реєстрації транспортних засобів визначений Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затв. постановою КМ України № 1388 від 07.09.1998р. (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.10 цього Порядку державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України, проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов'язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копію яких власники подають до сервісного центру МВС.

В рамках адаптації національного законодавства Україні у сфері забезпечення безпеки експлуатації транспортних засобів до законодавства Європейського Союзу здійснено перехід від процедури обов'язкової сертифікації колісних транспортних засобів в державній системі сертифікації (Системі УкрСЕПРО) до процедури затвердження їх конструкції відповідно до постанови КМ України № 738 від 09.06.2011р. «Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання» та Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затв. наказом Мінінфраструктури № 521 від 17.08.2012р.

Підпунктом 1 п.1 цієї постанови установлено, що пропуск колісного транспортного засобу, який підлягає державній реєстрації в Державній автомобільній інспекції, предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені на транспортному засобі та/або використані для його оснащення, на митну територію України з метою вільного обігу, а також перша державна реєстрація транспортного засобу, введення в обіг обладнання здійснюється за наявності сертифіката відповідності, виданого згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання.

Підпунктом 22 п.3 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», який набрав чинності 10.02.2016р. та визначає правові та організаційні засади розроблення і застосування технічних регламентів та процедур оцінки відповідності, а також основоположні принципи державної політики у сфері технічного регулювання та оцінки відповідності, внесено зміни до Декрету КМ України № 46-93 від 10.05.1993р. «Про стандартизацію і сертифікацію», зокрема з 01.01.2016р. виключено абзац другий ст.27 наведеного Декрету, яким було передбачено, що нові і такі, що були у користуванні, транспортні засоби, а також вузли, агрегати та частини до них, що ввозяться на митну територію України суб'єктами підприємницької діяльності або фізичними особами, підлягають обов'язковій сертифікації відповідно до чинного законодавства.

У зв'язку з цим, Мінекономрозвитку видало наказ № 451 від 06.05.2015р. «Про внесення змін до Переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, та визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації», яким відмінено з 01.01.2016р. обов'язкову сертифікація колісних транспортних засобів в державній системі сертифікації та визнано таким, що втратив чинність, наказ Держстандарту № 23 від 17.01.1997р. «Про затвердження Правил обов'язкової сертифікації дорожніх транспортних засобів, їх складових та приладдя».

Таким чином, з 01.01.2016р. втратили чинність нормативно-правові акти, якими встановлювалися обов'язкові вимоги до колісних транспортних засобів в державній системі сертифікацій.

Разом з цим, відповідно до Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», наказ Мінінфраструктури № 521 від 17.08.2012р. є технічним регламентом, яким встановлено обов'язкові вимоги до колісних транспортних засобів, їх частини та обладнання, у тому числі щодо відповідності транспортних засобів екологічним нормам «ЄВРО-2» - «ЄВРО-6», процедури оцінки відповідності цим вимогам, а також правила введення в обіг на території України.

Так, відповідно до п.12.1 вказаного наказу пропуск колісних транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу, перша державна реєстрація, введення в обіг обладнання здійснюються за наявності сертифіката відповідності колісного транспортного засобу або сертифіката відповідності щодо індивідуального затвердження.

Одночасно слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» відповідність введеної в обіг, наданої на ринку або введеної в експлуатацію в Україні продукції вимогам усіх чинних технічних регламентів, які застосовуються до такої продукції, є обов'язкового.

Крім того, з метою уникнення використання сертифікатів відповідності, виданих органами з сертифікації в державній системі сертифікації (Системі УкрСЕПРО) для цілей митного оформлення та першої державної реєстрації транспортних засобів у сервісних центрах Міністерства внутрішніх справ, Національним органом стандартизації внесено зміни до ДСТУ 3498-96 «Державна система сертифікації. Бланки документів. Форма та опис» (який встановлює правила заповнення бланків сертифікатів відповідності, свідоцтв про визнання відповідності та додатків до них), які набули чинності 22.06.2016р., в частині обов'язкового зазначення органами з сертифікації, які призначені на виконання робіт з сертифікації в державній системі сертифікації (Системі УкрСЕПРО), у графі «Додаткова інформація» сертифіката відповідності наступної інформації:

- для колісних транспортних засобів: «Добровільна сертифікація. Даний сертифікат не може бути використаний для цілей митного оформлення та першої державної реєстрації транспортних засобів у сервісних центрах Міністерства внутрішніх справ»;

- для частин та обладнання до колісних транспортних засобів: «Добровільна сертифікація. Даний сертифікат не може бути використаний для пропуску на митну територію України з метою вільного обігу».

Перелік органів з сертифікації, які видають вищенаведені сертифікати відповідності, оприлюднений на сайті Мінінфраструктури у розділі «Діяльність Комісії Міністерства інфраструктури України з питань забезпечення виконання Женевської Угоди 1958 року». Інформація стосовно акредитації зазначених органів з сертифікації оприлюднена на сайті Національного агентства з акредитації України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що поданий позивачем для реєстрації транспортного засобу сертифікат відповідності, який зареєстрований в реєстрі системи УкрСЕПРО з терміном дії з 08.04.2016р. до 07.10.2016р., не є належним сертифікатом відповідності.

При цьому, позивачу для проведення державної реєстрації автомобіля слід представити сертифікат відповідності, виданий органами сертифікації, визначеними постановою КМ України № 738 від 09.06.2011р. «Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання» та наказом Мінінфраструктури № 521 від 17.08.2012р.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів вважає, що відмова у проведенні державної реєстрації автомобіля, що був придбаний позивачем, ґрунтується на вимогах закону та відповідає фактичним обставинам справи.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу й на те, що позивачем заявлений позов до неналежного відповідача - Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській обл., який діє на підставі Положення про Територіальний сервісний центр 0742 РСЦ МВС у Волинській обл., затв. наказом № 12 від 15.02.2016р. (а.с.30-35).

Згідно наведеного Положення територіальний сервісний центр є структурним підрозділом територіального органу МВС Регіонального сервісного центру МВС у Волинській обл. та не має прав юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.52 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

За змістом цієї норми допустити заміну належної сторони у справі може виключно суд першої інстанції; умовами такого допуску є згода позивача та незмінність підсудності адміністративної справи.

Разом з тим, нормами КАС України не передбачено заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції.

Враховуючи підтвердження в судовому засіданні обставин, якими відповідач обґрунтував свої твердження про недотримання позивачем вимог закону, а відтак й покладених в основу оскаржуваної відмови в проведенні державної реєстрації транспортного засобу, заявлений позивачем позов є безпідставним, через що задоволенню не підлягає.

Інші висновки постанови суду першої інстанції колегія суддів вважає безпідставними і помилковими, оскільки такі не відповідають вимогам вищезазначених нормативно-правових актів.

В частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат колегія суддів враховує, що згідно вимог ч.2 ст.94 КАС України у випадку ухвалення судового рішення на користь сторони-субєкта владних повноважень судовий збір з іншої сторони не присуджується.

За наведених обставин сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги не підлягає стягненню з іншої сторони.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру МВС у Волинській обл. в особі Територіального сервісного центру 0742 задоволити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26.10.2016р. скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 до Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській обл. про визнання відмови протиправною та спонукання до вчинення певних дій, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: Н.В.Бруновська

ОСОБА_3