Справа № 127/12991/16-а
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/917/16
У Х В А Л А

Іменем України

13 грудня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - Гриневича В.С.,

при секретарі: Клітченко А.А.,

за участю:

представника відповідача -Головного управління Національної поліції у Вінницькій області: Клюси Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, заяву ОСОБА_2 про відвід судді у справі №127/12991/16-а за позовом ОСОБА_2 до Начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, до Державної казначейської служби про визнання незаконної бездіяльності начальника ГУНП у Вінницькій області, зобов'язання розглянути скаргу, вчинити дії та про відшкодування моральної шкоди -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває наведена вище адміністративна справа.

06.12.2016р. до суду надійшла заява позивача про відвід головуючого у справі судді Вінницького міського суду Вінницької області Гриневича В.С. мотивуючи його тим, що суддя Гриневич В.С. ухвалою суду від 21.06.2016р. незаконно залишив позовну заяву позивача без руху, а потім ухвалою від 22.07.2016р. повернув позивачу позовну заяву, яку скасовано ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.11.2016р. чим незаконно відмовив позивачу у доступі до правосуддя, тобто скоїв дисциплінарний проступок, а тому вказані обставини викликають сумнів у неупередженості судді щодо позивача.

Позивач в судове засідання не з'явилася, будучи повідомленою належним чином про час та місце розгляду справи. При цьому, в прохальній частині позовної заяви позивач просила розглядати справу у її відсутність.

Представник відповідача у судовому засіданні - Клюса Т.В. просила відмовити в задоволенні заяви про відвід, оскільки така заява необґрунтована та не ґрунтується на вимогах Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши думку представника відповідача, щодо відводу судді, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити заяву позивача про відвід судді з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться:

1) якщо він брав участь у розгляді цієї справи або пов'язаної з нею справи як представник, секретар судового засідання, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу.

Проте, при розгляді справи №127/12991/16-а жодної з перелічених у ч. 1 ст. 27 КАС України обставин, судом не встановлено.

Обґрунтовуючи заяву про відвід позивач посилається на те, що існують обставини, які викликають у неї сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, оскільки судом ухвалами від 21.06.2016р. та від 22.07.2016р. було залишено без руху та повернуто позивачу позовну заяву у даній справі та ухвала про повернення позовної заяви була скасована ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.11.2016р.

Однак, скасування вищестоящим судом ухвали про повернення позовної заяви не може слугувати підставою для відводу судді від розгляду справи.

Отже, заява позивача про відвід судді розглядається як тиск на суддю, який приймає передбачені законом міри для швидкого, повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи. Вказана заява містить ознаки зловживання позивачем своїми процесуальними правами.

З огляду на вказане суд вважає обставини викладені в заяві позивача про відвід судді Гриневича В.С. надуманими, такими що не ґрунтуються на вимогах закону та не заслуговують на увагу.

Разом з тим, суд звертає увагу на наступне.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.06.2016р. вищевказаний адміністративний позов було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати 5 (п'яти) днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

Цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

29.06.2016р. до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21.06.2016р., в якій остання просила скасувати вищевказану ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Однак, ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21.06.2016р. повернуто особі, яка її подала.

З огляду на наведене, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.07.2016р. адміністративний позов ОСОБА_2 до Начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, до Державної казначейської служби України про визнання незаконною бездіяльності, зобов'язання розглянути скаргу, вчинити дії та про відшкодування моральної шкоди - повернуто позивачу.

Проте, не погодившись з ухвалою про повернення позову позивачем було подано апеляційну скаргу на ухвалу про повернення адміністративного позову, за наслідками розгляду якої ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.08.2016р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2016 року - залишено без змін.

Однак, в подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.11.2016р. ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22.07.2016р. та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.08.2016р. скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі).

Зокрема, скасовуючи ухвали суду першої та апеляційної інстанції суд касаційної інстанції виходив з того, що суддя суду першої інстанції залишаючи позовну заяву без руху не вказав спосіб усунення недоліків та не дав оцінки довідці про інвалідність, а тому прийшов передчасного висновку про повернення позовної заяви.

Проте, з такими вказівками Вищого адміністративного суду важко погодитися, оскільки ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 21.06.2016р. якою відмовлено у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору та вищевказаний адміністративний позов було залишено без руху, ні апеляційним, ні касаційним судом не скасована, а відтак є чинною, недоліки наведені вказаною ухвалою позивачем не усунуто, та як наслідок, позовну заяву повернуто позивачу. При цьому, єдиним способом усунення недоліків позовної заяви може бути лише сплата позивачем судового збору в порядку та у розмірі визначеному законом. Таким чином, відкриваючи провадження у даній справі суд першої інстанції виходив перш за все з позиції Вищого адміністративного суду України, а не з власного переконання щодо необхідності сплати позивачем судового збору.

Крім того, на розгляді судді Вінницького міського суду Гриневича В.С. перебувала скарга ОСОБА_2 на бездіяльність заступника начальника Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Заплетнюка Б.І. щодо примусового виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/16030/14-ц за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про захист прав споживача та стягнення моральної шкоди.

За наслідками розгляду скарги судом першої інстанції відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні її вимог, однак така ухвала суду була скасована апеляційним судом Вінницької області та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Поряд з цим, на розгляді судді Вінницького міського суду Гриневича В.С. перебувала цивільна справа №127/15283/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про відшкодування моральної шкоди

За наслідками розгляду скарги судом першої інстанції відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні її позовних вимог у зв'язку з їх недоведеністю, однак таке рішення суду було скасовано апеляційним судом Вінницької області та частково задоволено позовні вимоги позивача.

При цьому, першоосновою виникнення вище перелічених справ є невиконання у визначений законом строк рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.09.2014 року у справі №127/16030/14-ц, яким стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 13905 грн. 77 коп. заборгованості.

Саме невиконання рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.09.2014 року у справі №127/16030/14-ц стало підставою для оскарження ОСОБА_2 дій та рішень державної виконавчої служби, дій та рішень Національної поліції щодо розшуку майна боржника та відповідно стягнення з держави моральної шкоди.

Отже, суддею Гриневичем В.С. відмовляючи у задоволенні вимог скарги ОСОБА_2 на дії ДВС та відмовляючи у стягненні на її користь моральної шкоди в певній мірі висловлена своя правова позиція щодо вказаних позовних вимог, яка знайшла своє відображення у відповідній ухвалі та рішенні суду, які в подальшому були скасовані апеляційним судом.

Наявність таких обставин в жодному разі не може свідчити про упередженість судді, однак такі обставини можуть викликати відповідні сумніви у позивача, що є цілком природно.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні викликати у громадськості у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

Таким чином, незважаючи на те, що обставини наведені в заяві про відвід є не обґрунтованими та не відповідають дійсності, проте з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, та на розгляд її справи поза будь - яким сумнівом для позивача, щодо необ'єктивності та неупередженості складу суду, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вказаної заяви, оскільки ці обставини можуть викликати сумніви у позивача в об'єктивності та неупередженості судді при прийнятті ним рішень у даній справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15-1, 30, 32 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про відвід судді у справі №127/12991/16-а за позовом ОСОБА_2 до Начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, до Державної казначейської служби про визнання незаконної без діяльності начальника ГУНП у Вінницькій області, зобов'язання розглянути скаргу, вчинити дії та про відшкодування моральної шкоди - задовольнити.

Справу передати в канцелярію суду для визначення іншого судді в порядку передбаченому ст. 15-1 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: