Справа № 820/4173/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 грудня 2016 р. № 820/4173/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНЬ" до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРАНЬ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд: скасувати податкове повідомлення - рішення Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № НОМЕР_1 від 13.11.2016, яким нараховані суми грошових зобов'язань у розмірі 68201,00 грн.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що фахівцями Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міністерства доходів у Харківської області винесено податкові повідомлення-рішення про нарахування сум грошового зобовязання № від 13.11.16 на підставі акту перевірки №880/20-38-15-01-09/23762505 від 20.10.2015. Позивач не погоджується із зазначеним податковим повідомлення-рішенням посилаючись на те, що розраховував на право включення протягом 365 днів податкових накладних за березень-квітень 2015 року до складу податкового кредиту. З врахуванням зазначеного дії відповідача є протиправними, а податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Представником відповідача були надані письмові заперечення, в яких представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що податковий орган діяв в межах повноважень та на підставі чинного законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях .

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази, виходить з такого.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРАНЬ", , зареєстровано як субєкт господарювання та перебуває на обліку в Основ'янській об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (правонаступником якої є Східна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області).

Фахівцями Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на підставі пункту 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України та в порядку ст. 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за серпень 2015 року, результати якої оформлено актом №880/20-38-15-01-09/23762505 від 20.10.2015.

Відповідно до висновків акту №880/20-38-15-01-09/23762505 від 20.10.2015 контролюючим органом встановлено порушення пункту 198.6 статті 198, п. 200.1, п.п. а) п 200.4 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України, а саме ТОВ ГРАНЬ завищено суму податкового кредиту на 68201,19 грн, внаслідок чого завищено суму відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного(податкового) періоду на 68201,19 грн.

На підставі висновків, викладених в акті №880/20-38-15-01-09/23762505 від 20.10.2015, контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення №1 від 13.11.16, яким зменшено розмір від'ємного значення податку на додану вартість у розмірі 68201,19 грн (а.с. 44).

Судом під час судового розгляду справи встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНЬ" на виконання вимог діючого законодавства подано 19.09.2015 до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період серпень 2015 року, разом із розшифровкою податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів. Декларацію отримано контролюючим органом 19.09.2015, що підтверджено наявною в матеріалах справи квитанцією.

У декларації за серпень 2015 року від 19.09.2015 ТОВ ГРАНЬ задекларовано податковий кредит в розмірі 68201,19 грн.

Під час судового розгляду справи та за наявними в матеріалах справи доказами встановлено, що контролюючим органом як підставу встановленого під час проведення перевірки порушення зазначено формування позивачем податкового кредиту в серпні 2015 року за рахунок податкових накладних, виписаних у березні 2015 року з порушенням терміну їх реєстрації в ЄРПН.

З розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів судом встановлено, що до складу податкового кредиту позивачем віднесено суми податку на додану вартість по податковим накладним: від 30.03.2015 № 16, зареєстрована 14.04.2015; від 30.03.2015 № 21, зареєстрована 14.04.2015; від 31.03.2015 № 24, зареєстрована 14.04.2015; від 30.03.2015 № 13, зареєстрована 14.04.2015; від 30.03.2015 № 16, зареєстрована 14.04.2015; від 31.03.2015 № 10, зареєстрована 03.04.2015, що підтверджується копіями накладних та квитанціями про їх прийняття.

Таким чином, суд зазначає всі спірні накладні зареєстровані в ЄДРПН без порушення термінів їх реєстраці.

Відповідно до п. 198.2 ст.198 Податкового кодексу України ( в редакції що діяла на дату складання податкових накладних, тобто листопад та грудень 2014 року) визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг: дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.6. ст.198 Податкового кодексу України, в редакції, чинній на момент виписки податкових накладних, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 180 календарних днів з дати складення податкової накладної;

Згідно з п. 198.6. ст.198 Податкового кодексу України, в редакції, чинній на момент подачі податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року, визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

З врахуванням вище викладеного суд приходить до висновку, що позивач, ТОВ ГРАНЬ при отриманні податкових накладних від його контрагентів розраховував на те, що може скористатись своїм правом, передбаченим п. 198.6. ст.198 Податкового кодексу України, та протягом 365 днів включити до складу податкового кредиту податкові накладні березня 2015, а саме від 30.03.2015 № 16, від 30.03.2015 № 21, від 31.03.2015 № 24, від 30.03.2015 № 13, від 30.03.2015 № 16, від 31.03.2015 № 10 та включив їх до складу податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість серпень 2015 року.

Відтак, згідно з приписами ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Також суд зазначає, що Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1/99-рп, частину першу ст.58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно - правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно зміст суб'єктивного права особи, у тому числі права платника, що виникло за фактом складення податкової звітності, слід визначити із застосуванням законодавства, яке діяло на момент її складання.

Приписами ст. 4 Податкового кодексу України закріплені основні засади податкового законодавства України, відповідно до якої податкове законодавство України ґрунтується, в тому числі, на таких принципах: презумпція правомірності рішень платника податку та стабільність.

Відповідно до п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України податкове законодавство України ґрунтується на принципі стабільність - зміни до будь - яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Відповідно до п.п.4.1.4. п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України податкове законодавство України ґрунтується на принципі презумпції правомірності рішень платнику податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно - правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно - правових актів припускають неоднозначне ( множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюю чого органу.

З врахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку про недоведеність контролюючим органом порушення платником податків положень п.198.6 Податкового кодексу України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у зв'язку з невідповідністю оскаржуваного податкового повідомлення-рішення вимогам ст.2 КАС України, цей адміністративний позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.. 94 ПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНЬ" до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 13.11.2015 №.

Стягнути з Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНЬ" (, поштовий індекс 61105, м. Харків, вул. Зернова, буд. 2) у розмірі 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 23 грудня 2016 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.