Справа № 136/1907/16-а
Суддя: Кривенко Д. Т.
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/1907/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"26" грудня 2016 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участю секретаря Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону УПП у м. Вінниця лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління патрульної поліції у м. Вінниця Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення ПС2 №830224 винесену 07.11.2016 року лейтенантом поліції ОСОБА_2, про притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності та накладення адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивач позов обґрунтував тим, що вказане рішення посадової особи субєкта владних повноважень він вважає незаконним, оскільки під час фіксування адміністративного правопорушення, розгляду справи та винесення оскаржуваної ним постанови інспектором було грубо порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, 07.11.2016 року він, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 дійсно був зупинений інспектором УПП ОСОБА_2, який звинуватив його у проїзді перехрестя по вулиці Вчительській м. Вінниця на червоний сигнал світлофора. Проте він не проїжджав перехрестя на червоний сигнал світлофора і правила дорожнього руху не порушував, оскільки під час проїзду ним перехрестя був зелений миготливий сигнал, який відповідно до п. 8.7.3. ПДР України дозволяє рух, а відповідно до п. 16.8 ПДР України, він зобовязаний був завершити свій маневр, однак вказані заперечення не було взято інспектором до уваги.

Крім цього, як слідує з постанови, правопорушення вчинено 07.11.2016 року о 10:15 год. по вул. Вчительській в м. Вінниці, а сама постанова винесена 07.11.2016 року на вул. Немирівське шосе, 43 в м. Вінниці, тобто через 200 метрів від проїзду перехрестя і у той самий день, на думку позивача наведене свідчить про порушення інспектором вимог ст.276 КУпАП щодо місця розгляду справи.

А також позивач зазначає у позові на порушення інспектором вимог ст.268 КУпАП, якою визначено його права, зокрема право брати участь у розгляді справи та право на захист, яке не було забезпечено поліцейським.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, що наведені у позовній заяві, просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду додатково в судовому засіданні пояснив, що він позивачеві розяснював права передбачені Конституцією України та ст.268 КУпАП після того як ним було складено постанову у службовому автомобілі та вручено правопорушнику під розпис.

Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи в судове засідання не зявився, однак про причини неприбуття суд не повідомив. Проте направив в адресу суду письмове заперечення проти позову, виклавши свою позицію з вирішення даного спору , в якій зазначив, що відповідач діяв згідно вимог чинного законодавства в межах наданих йому законом повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Ураховуючи наведене, суд вважає неявку представника третьої особи неповажною, а тому за відсутності клопотань сторін щодо забезпечення участі третьої особи в судовому засіданні, не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює його в даному судовому засіданні.

Суд, вислухавши пояснення сторін спору, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку, дійшов висновку про таке.

07.11.2016 року інспектором роти №1 батальйону УПП у м. Вінниця лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серія ПС2 №830224 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Відповідно до вказаної постанови судом встановлено, що 07.11.2016 року в м. Вінниця по вул. Немирівське шосе, ОСОБА_1 проїхав перехрестя з вул. Вчительської на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3 та 16.1 ПДР України.

Позивач, не погодившись із рішенням посадової особи субєкта владних повноважень, вважаючи його незаконним, звернувся до суду із даним позовом.

Вказане рішення перевірялось судом на предмет дотримання при його ухваленні правомірної адміністративної поведінки посадової особи субєкта владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі-Кодекс, КУпАП) та відповідними спеціальними нормативно правовими актами, у тому числі Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі по тексту - Інструкція).

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

За приписами ч.3 ст.258 КУпАП, передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Наведене кореспондується і з приписами, що мають місце в Інструкції, відповідно до якої постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1-3 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У той же час за загальними нормами КУпАП та Інструкції, дотримання порядку розгляду справи, що передбачений Главою 22 КУпАП, є обовязковим, оскільки забезпечує дотримання прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та є законодавчою гарантією обєктивного і справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи.

При цьому, за приписами ст.268 КУпАП розгляд справи відбувається за участі особи, яка притягується до відповідальності та можливий у її відсутності, якщо є докази, які підтверджують про її належне сповіщення. Наведеною нормою визначено обсяг прав особи, яка притягується до відповідальності, у тому числі право особи на захист.

Ухвалою суду від 17.11.2016 року, відповідачеві було запропоновано надати суду усі матеріали, що були ним взяті до уваги при прийняття оскаржуваного рішення, однак у визначений в ухвалі строк та в ході судового розгляду справи жодних доказів зі сторони відповідача суду не було надано.

За приписами ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши зібрані у справі докази судом встановлено, що відповідач порушив порядок розгляду справи визначений нормами КУпАП та такі обставини він визнав у судовому засіданні, зазначивши, що визначені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, права він розяснював позивачеві після винесення постанови та вручення її йому. Постанова ним складалась у службовому автомобілі, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а останній очікував його біля свого автомобіля. Встановлені судом обставини підтверджують те, що позивач був позбавлений можливості скористатись наданими йому ст.268 КУпАП правами, у тому числі скористатись правовою допомогою під час розгляді справи.

Що ж стосується самого правопорушення, то варто вказати, що наведені позивачем обставини щодо дотримання ПДР під час проїзду перехрестя на зелений миготливий сигнал, що відповідає п. 8.7.3. ПДР України та дозволяє рух, а також п. 16.8 ПДР України, що покладає на водія обовязок не створювати загрозу іншим учасникам дорожнього руху та завершити свій маневр, відповідачем також не спростовано належними та допустимими доказами. При цьому, в силу приписів ст.71 КАС України, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається саме на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин слід констатувати, що уповноваженою особою було проведено спрощений розгляд справи, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; без дотриманням принципу рівності перед законом; без урахуванням прав особи на захист, що є грубим порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України: «Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь».

Поняття доказів міститься в ст. 251 КУпАП.

З огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов до переконання, що винесене інспектором рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності вчинено не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; не обґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; без дотриманням принципу рівності перед законом; без урахування прав особи на захист, отож його слід визнати протиправними та скасувати, оскільки завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, а факт порушення прав позивача в даному випадку є очевидним.

За приписами ст.162 КАС України, визначено повноваження суду при вирішенні справи по суті, відповідно до якої у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 року N 1395, ст. ст. 2, 6, 9, 11, 14, 71, 158, 159, 160, 161 - 163 КАС України, ст. ст. 7, 9, 122 ч.2, 222, 251, 252, 257, 258, 268, 276, 278, 279, 280 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону УПП у м. Вінниця лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління патрульної поліції у м. Вінниця Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ПС2 №830224 у справі про адміністративне правопорушення від 07.11.2016 року винесену інспектором роти №1 батальйону УПП у м. Вінниця лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень 00 коп.

На постанову може бути подано апеляцію до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Липовецький районний суд протягом 10 днів з дня проголошення постанови суду, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, - з дня складення в повному обсязі.

Суддя:ОСОБА_3