Справа № 156/1007/16-а
Суддя: Нєвєров І. М.
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 156/1007/16-а
Номер провадження: 2-а/156/94/16
рядок статзвіту 2.19.6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2016 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Нєвєрова І.М.

при секретарі Киці Л.Ф.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції СРПП Іваничівського відділення ГУ НП у Волинській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до сержанта поліції СРПП Іваничівського відділення ГУ НП у Волинській області ОСОБА_2 про скасування постанови серії ПС2 № 646077 про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позовні вимоги мотивує тим, що вищевказаною постановою, винесеною відповідачем, її було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме: позивач, керував власним автомобілем «Опель-Вектра» д.н.з. LBL12219 по автодорозі Іваничі-Нововолинськ, поза межами населеного пункту не увімкнувши ближнє світло фар, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає, що накладене на неї адміністративне стягнення є незаконним, а постанова підлягає скасуванню у зв'язку з тим, що ст. 122 КУпАп не передбачає відповідальності за неувімкнення ближнього світла фар у денну пору доби. Випадки, до яких застосовуються правила користування зовнішніми освітлювальними приладами, які передбачені п. 19 ПДР, є вичерпними. Позивач вважає, що ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлює відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами лише при початку руху чи зміні його напрямку, і ні в яких інших випадках.

Окрім того, позивач посилається на п. 9.1 (г) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, відповідно до якого увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальним сигналом. Вважає, що в даному випадку накладення штрафу за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами є неправомірним.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з мотивів, наведених у позовній заяві та додатково пояснила, що сержант ОСОБА_2 навіть не склав проколу, а одразу ж виніс оскаржувану постанову.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що п. 8 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачає, що поліція, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. При винесенні постанови порушення вимог чинного законодавства він не допускав.

Суд, дослідивши надані докази, проходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 28 листопада 2016 року відповідачем винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 425 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.3).

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд бере до уваги виклад обставин справи, зазначених позивачем в адміністративному позові, в яких вказано, що ОСОБА_1 дійсно рухалася з вимкненим ближнім світлом фар. У судовому засідання позивач даного факту також не заперечила.

Суд, аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позивачем допущено порушення вимог п. 9.8 ПДР України, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст.122 КУпАП.

Разом з тим, при винесенні оскаржуваної постанови сержант поліції СРПП Іваничівського відділення ГУ НП у Волинській області ОСОБА_2 не врахував тих обставин, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності вперше, являється багатодітною матір'ю та має невеликий дохід, а також те, що наслідки правопорушення не являють суспільної небезпеки, не завдали та не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову в справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд, враховуючи характер вчиненого правопорушення; особу порушника, яка являється багатодітною матір'ю, має невеликий дохід; притягується до адміністративної відповідальності вперше, а також те, що наслідки правопорушення не являють суспільної небезпеки, не завдали та не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб, вважає можливим змінити захід адміністративного стягнення у постанові серії ПС2 № 646077 від 28.11.2016р., звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у звязку із малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. ст. 17, 122, 160-163 КАС України, ст. ст. 7, 22, 288-293 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Змінити захід стягнення у постанові сержанта поліції СРПП Іваничівського відділення ГУ НП у Волинській області ОСОБА_2 ПС2 № 646077 від 28.11.2016 р., звільнивши у звязку із малозначністю правопорушення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Іваничівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І. М. Нєвєров