Справа № 200/13104/16-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/200/498/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" листопада 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії та стягнення коштів на відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії та стягнення коштів на відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням, мотивуючи свої вимоги наступним.

У травні 2016 року він отримав лист відповідача, в якому повідомлялося, що у звязку з працевлаштуванням позивача в період з 01.04.2015 року по 30.11.2015 року виникла переплата пенсії в сумі 4638,24 грн. У звязку з цим і на підставі рішення комісії, назва якої не зазначалася, від 20.04.2016 року, починаючи з 1 травня 2016 року буде здійснюватися відрахування 20 відсотків його пенсії щомісячно до повного погашення. Вважає вказане рішення таким, що суперечить нормам законодавства та грубо порушує права та інтереси позивача. Оскільки обовязковою підставою для прийняття рішення про стягнення частини пенсії є або наявність зловживання з боку пенсіонера, або подання страхувальником недостовірних даних. Зловживання позивача у даній ситуації відсутні, як і відомості щодо подання страхувальником ПрАТ «Страхова компанія «ОСОБА_2 Україна» недостовірних даних. Крім того, у період дії цивільно-правового договору із ПрАТ «Страхова компанія «ОСОБА_2 Україна» винагорода за ним була нарахована та виплачена одноразово у січні 2014 року. Незаконні дії відповідача завдали позивачу моральних страждань, які виразилися в протиправному позбавленні права власності на грошові кошти, які потрібні позивачу для придбання медикаментів. Він змушений докладати значних зусиль для відновлення порушеного права на соціальні виплати, що супроводжується відривом від звичних занять та усталеного способу життя, постійною нервовою напругою, яка негативно відображається на його стані здоровя. Моральну шкоду оцінює в 10000 грн.

Враховуючи викладене, позивач просив суд скасувати рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську від 20.04.2016 року № 45 про утримання з позивача надміру виплачених сум пенсії. Зобовязати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську здійснити поворот виконання зазначеного рішення шляхом нарахування та виплати утриманих за ним коштів. Стягнути з відповідача 10 000 грн. моральної шкоди, завданої прийняттям рішення від 20.04.2016 року № 45.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу у його відсутність, надав суду письмові заперечення на позов.

Заперечення обгрунтовані тим, що згідно документів пенсійної справи та трудової книжки позивач значився непрацюючою особою. Листом ПАТ «Страхова компанія ОСОБА_2 України» від 04.07.2016 року надано інформацію, що між позивачем та Товариством на період 15.10.2013 по 30.11.2015 року було укладено договір від 15.10.2013 року цивільно-правового характеру про надання послуг. Відповідно до п.2.21 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку ) пенсій, затвердженого Постановою Пенсійного Фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, у разі працевлаштування (початку діяльності, повязаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, про дату працевлаштування (початок діяльності, повязаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи - підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання заяви. У звязку з працевлаштуванням за договором цивільно-правового характеру та відповідно до ст.. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» в редакції Законів України від 02.03.2015 року № 213-VIII та від 24.12.2015 року № 911, в період 01.04.2015 року по 30.11.2015 року вникла переплата пенсії в сумі 4638,24 грн. Вказана сума на підставі рішення управління про утримання надміру виплачених сум пенсії від 20 квітня 2016 року № 45 утримується з травня 2016 року згідно норм ст. 20 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування». З урахуванням викладеного, просить у позові відмовити.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Згідно листа ПАТ «Страхова компанія ОСОБА_2 України» від 15.03.2016 року, який надійшов на адресу відповідача 16.03.2016 року, між ОСОБА_1 та ПАТ «Страхова компанія ОСОБА_2 України» було укладено договір цивільно-правового характеру від 15.10.2013 року, дію якого припинено 30.11.2015 року.

В звязку з чим відповідачем прийнято рішення від 20 квітня 2016 року № 45 про утримання надміру виплачених сум пенсій, яким установлено, що переплата в сумі 4638,24 грн. утворилась з 01.04.2015 року по 30.11.2015 року в звязку з працевлаштуванням ОСОБА_1, та вирішено утримувати переплату в розмірі 20% пенсії щомісячно, починаючи з 01.05 2016 року до повного погашення.

Згідно листа ПАТ «Страхова компанія ОСОБА_2 України» від 07.04.2016 року, у період дії зазначеного договору за надану позивачем послугу у січні 2014 року була нарахована та виплачена винагорода відповідно до Акту виконаних робіт у лютому 2014 року у розмірі 105 грн. без урахування податків. У період дії договору з 15.10.2013 по 30.11.2015 року позивачем не надавалися будь-які інші послуги, в звязку з чим винагорода не нараховувалась та не виплачувалась.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», зі змінами, внесеними Законами України від 02.03.2015 року № 213-VIII та від 24.12.2015 року № 911, пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), в період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування". Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на інших посадах/роботах, пенсії, призначені відповідно до цієї статті, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

З огляду на вказану норму закону, дії відповідача не суперечать чинному законодавству.

Разом з тим, відповідно до п.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналізуючи обставини зазначеного спору, суд прийшов до висновку, що при прийнятті оспорюваного рішення відповідачем не було дотримано принципу пропорційності. Так, за весь час дії цивільно-правового договору, укладеного між позивачем та ПАТ «Страхова компанія ОСОБА_2 України», позивач отримав одноразову винагороду в сумі 105 грн., що підтверджується відповідними доказами та не заперечується відповідачем. В той час як загальна сума відрахувань з пенсії позивача складає за розрахунками відповідача, 4638,24 грн., в звязку з чим несприятливі наслідки для ОСОБА_1, які настали з прийняттям зазначеного рішення, є значно тяжчими, ніж порушення, з метою усунення якого це рішення було прийнято.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність скасування рішення відповідача.

Стосовно вимоги позивача про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Згідно з ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

При зясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен зясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною другою вищезазначеної статті визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Закони України «Про наукову та науково-технічну діяльність» та «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не містять норм, які передбачають порядок або підстави стягнення моральної (немайнової) шкоди у пенсійних відносинах.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

З метою повного відновлення прав позивача суд вважає необхідним зобовязати відповідача здійснити поворот виконання рішення від 20 квітня 2016 року №45 шляхом виплати позивачу утриманих на підставі цього рішення коштів.

Керуючись ст. ст. 159-163, 244-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії та стягнення коштів на відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням задовольнити частково.

Скасувати рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську від 20.04.2016 року № 45 про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсії.

Зобовязати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську здійснити поворот виконання рішення від 20.04.2016 року № 45 шляхом виплати ОСОБА_1 утриманих на підставі цього рішення коштів.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску