Справа № 211/4620/16-а (2-а/211/107/16)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2016 рокусправа № 211/4620/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 10 жовтня 2016 року

у справі №211/4620/16-а

за позовом ОСОБА_1

до інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2

про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення АР№065482 від 29 серпня 2016 року.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 10 жовтня 2016 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За доводами апеляційної скарги, суд першої інстанції безпідставно застосував положення статті 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки цією нормою регламентуються строки подання скарги до органу правомочному розглядати скаргу, а не до суду; внаслідок подання скарги на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності до Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі, ОСОБА_1 скористався досудовим порядком вирішення спору, у звязку з чим, частиною 4 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюється місячний строк для звернення до суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено 10 денний строк звернення з адміністративним позовом, обчисленого з дня винесення оскаржуваної постанови.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з правовою позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

ОСОБА_1 оскаржується постанова у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У відповідності до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Отже, для звернення до суду з позовом про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху законодавством встановлений десятиденний строк, який обчислюється з дня вручення такої постанови.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про обчислення строку звернення з позовом до суду саме з дня винесення постанови, та безпідставно не встановив дату вручення ОСОБА_1 постанови про адміністративне правопорушення АР№065482 початок перебігу строку звернення до суду, отже не зясував обставини, що мають значення для вирішення питання щодо дотримання строку звернення з адміністративним позовом.

При цьому, в матеріалах справи, що надійшли до суду апеляційної інстанції, оскаржувана постанова чи її копії відсутня.

У позовній заяві ОСОБА_1 стверджує про дотримання строку подання адміністративного позову, обґрунтовуючи тим, що на постанову у справі про адміністративне правопорушенням ним подана скарга до Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі, відповідь на яку отримав 25 вересня 2016 року.

Суд першої інстанції оцінки вказаним доводам не надав, та лише обмежився посиланням на те, що позивачем не подано заяву про поновлення строку оскарження постанови.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що судом першої інстанції застосовані положення статей 100, 107 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції чинній до 31 грудня 2011 року (в частині необхідності подання заяви про поновлення строку звернення до суду), що суперечить вимогам частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час подання адміністративного позову) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час подання адміністративного позову), суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України не встановлений обовязок особи, яка звертається з адміністративним позовом подавати заяву чи клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом, як наслідок, неподання такої заяви не є підставою для залишення адміністративного позову без розгляду.

У разі, якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, вирішальним є наявність поважності причин пропуску цього строку, які встановлюються судом на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів, що залишилося поза увагою суду першої інстанції.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 про використання ним досудового порядку вирішення спору, та поширення місячного строку звернення до суду з адміністративним позовом з огляду на наступне.

Згідно з частиною 4 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову у справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі) або до суду.

Таким чином, зазначеною нормою передбачено право вибору особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, порядку оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення.

На думку суду апеляційної інстанції, звернення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зі скаргою до вищестоящого органу не є визначеним законом досудовим порядком вирішення спору, а є альтернативним способом захисту прав, свобод та інтересів.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є передчасною і постановлена з порушенням норм процесуального права, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для вирішення питання про дотримання строку звернення з позовом до суду, тому її слід скасувати та направити справу для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись статтями 197, 199, 204, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 10 жовтня 2016 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим