Справа № 159/4871/16-а
Суддя: Лесик В. О.
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/4871/16-а
Провадження № 2-а/159/227/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Лесика В.О.

при секретарі - Жукової Ю.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області про визнання протиправної бездіяльності та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати бездіяльність Управління соціального захисту виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області щодо перерахунку щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня в розмірі встановленого ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту» за 2016 рік протиправною та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити 4730 грн. щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що він є учасник бойових дій, що підтверджується посвідченням серії Б № 061616 від 09.11.2016 року та має право на пільги, як інвалід війни, встановлені законодавством України. У 2016 році відповідачем йому було нараховано та виплачено щорічну разову грошову допомогу у розмірі 2310 грн. яка була встановлена Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій її визначено у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016» станом на 01 травня 2016 року розмір мінімальної пенсії за віком становив 1130 грн.

Статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 05 травня у розмірах, передбачених ст.ст. 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку, або через банківські установи.

Щорічна разова грошова допомога для учасників бойових дій є формою соціального забезпечення громадян і становить у сукупності з іншими гарантіями зміст та обсяг конституційного права на соціальний захист учасників бойових дій.

Ст. 64 Конституції України, враховуючи положення ст. 22 КУ, встановлює, що окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень можливі в умовах воєнного або надзвичайного стану. Оскільки на момент виникнення та реалізації його права на щорічну разову допомогу, яка має бути виплачена до 5 травня, в України не було встановлено ні воєнного ні надзвичайного стану, то всі акти усіх органів державної влади не можуть звужувати зміст та обсяг існуючих прав і свобод громадян. Отже, дії органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які звужують зміст чи обсяг прав громадян є такими, що порушують Конституцію України та її гуманістичні засади, що в правовій державі є недопустимим.

У відповіді на його заяву про нарахування та виплату невиплаченої частини щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2016 рік у сумі 3340 грн. відповідачем відмовлено.

З цією метою вважає за необхідне зобовязати відповідача, що здійснює підготовку документів на виплату всіх видів соціальної допомоги та інших грошових виплат, проводить перерахунки розміру грошової допомоги різним категоріям одержувачів пільг, нарахувати та сплатити йому недоплачену разову грошову допомогу за 2016 рік у розмірі 3340 грн.

Позивач в судовому засіданні адміністративний позов підтримав з підстав зазначених у позовній заяві та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнала, подавши письмове заперечення, яке підтримала повністю, зазначивши, що в 2016 році ОСОБА_1 виплачено разову грошову допомогу до 5 травня в сумі 2310 грн., як учаснику бойових дій, в тому числі як інваліду війни, у розмірі, встановленому постановою КМУ від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». Право встановлювати розміри виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня надано КМУ із 01.01.2015 року. Пунктом 26 Прикінцевих положень Бюджетного кодексу України встановлено, що норми ст.ст. 12-16 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування. Окрім цього, відповідач посилається на рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року, №3-рп/2012 від 25.01.2012 року. Щодо доводів позивача про порушення ст. 22 Конституції України, то в даному випадку її не порушено, оскільки гарантовані конституційні права і свободи не скасовувались, звуження змісту і обсягу існуючих прав і свобод не було, відповідні категорії громадян, які мали право на виплату щорічної допомоги до 5 травня так і продовжують його мати. Оскільки відповідач діяв відповідно до чинного законодавства, то в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку, що позов безпідставний і задоволенню не підлягає.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії Б № 061616 від 09.11.2016 року та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

Як вбачається з листа № 3960/1.42 від 19.10.2016 року управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради позивачу у 2016 році було здійснено виплату допомоги до 5 травня в розмірі 2310 грн. відповідно до вимог Постанови КМУ від 02 березня 2016 року № 141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань".

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Положеннями частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року у справі № 1-11/2012 за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України, - Кабінет Міністрів України уповноважений встановлювати розмір соціальних виплат.

Конституційний Суд України в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» викладені в новій редакції положення частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до яких щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року наведені положення визнані неконституційними. Отже, починаючи з 22 травня 2008 року, відновлено дію частину 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якої розмір грошової допомоги учасникам бойових дій має становити п'ять мінімальних пенсій за віком.

Поряд з тим, згідно п.63 (І) Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнений пунктом 26, яким установлено, що норми і положення … статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» … застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Дане положення Закону України неконституційним не визнавалося.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» - у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), учасникам бойових дій у розмірі 2310 грн.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин діяли два нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, але по-різному встановлювали розмір щорічної допомоги до 5 травня учасникам бойових дій.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення № 4-зп від 03 жовтня 1997 року у справі набуття чинності Конституцією України зазначив про те, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

За змістом частини 3 статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суд повинен застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Отже, Управління соціального захисту виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, здійснюючи позивачеві нарахування та виплату одноразової допомоги до 5 травня, діяло відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», (чинного з 1 січня 2015 року), та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань".

При вирішенні спору суд враховує позицію Вищого адміністративного суду України по аналогічній категорії справ (зокрема, ухвала від 19.02.2016р. у справі № К/800/4176/16 (№753/13867/15-а).

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання дій відповідача по виплаті позивачу разової грошової допомоги до 5 травня в 2016 році протиправними, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Так як позивач звільнений від сплати судових витрат, то понесені судові витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України у відповідності до положень частини 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі ст. ст. 19, 22, 46, 150 Конституції України, Рішення Конституційного Суду України від 03 жовтня 1997року № 4-зп, Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, Рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року у справі № 1-11/2012, Бюджетного кодексу України, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік", Постанови Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 р. «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і «Про жертви нацистських переслідувань», Закону України від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», керуючись ст.ст. 2, 3,7, 11, 71, 86, 94, 128, 158-163, 167, 186 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області про визнання протиправної бездіяльності та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при її проголошенні - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий:ОСОБА_3