Справа № 398/1456/16-а
Суддя: Нерода Л. М.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/1456/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"22" грудня 2016 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді Нероди Л.М.,

секретарі Борозни Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Олександрійської міської ради Кіровоградської області, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог Управління Державної казначейської служби України Кіровоградської області та Управління Держгеокадастру в Олександрійському районі Кіровоградської області про визнання незаконним та скасування п. 11 розділу ХVІІ рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області №1805 від 26.11.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року позивач звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Олександрійської міської ради Кіровоградської області, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог Управління Державної казначейської служби України Кіровоградської області та Управління Держгеокадастру в Олександрійському районі Кіровоградської області про визнання незаконним та скасування п. 11 розділу ХVІІ рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області №1805 від 26.11.2015 року.

Позов обґрунтовує тим, що 16.06.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Олександрійської міської ради Кіровоградської області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_1 учаснику антитерористичної операції для ведення садівництва площею 0,1200 га за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія на відвалах колишнього Байдаківського вуглерозрізу (біля СГТ «Черемшина»). 26.11.2015 року Олександрійська міська рада Кіровоградської області на пленарному засіданні сто сьомої сесії шостого скликання прийняла рішення №1805 «Про розгляд земельних та майнових питань». П. 11 розділу ХVІІ рішення №1805 було відмовлено у погоджені позивачу у власність місця розташування земельної ділянки орієнтовною площею 0,1200 га на колишніх відвалах Байдаківського вуглерозрізу біля обслуговуючого кооперативу «Садівницьке товариство «Черемшина» для ведення садівництва за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення Олександрійської міської ради та у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Не погодившись з даним рішенням позивач вказує, що субєкт владних повноважень не вказав у своєму рішенні жодної підстави для відмови у наданні дозволу позивачу на розробку проекту землеустрою, тому позивач просить визнати незаконним та скасувати п. 11 розділу ХVІІ рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області №1805 від 26.11.2015 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність місця розташування земельної ділянки орієнтовною площею 0,1200 га (у тому числі площею 0,1200 га сільськогосподарські угіддя, пасовища) на колишніх відвалах Байдаківського вуглерозрізу біля обслуговуючого кооперативу «Садівницьке товариство «Черемшина» для ведення садівництва за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення Олександрійської міської ради та у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; стягнути з місцевого бюджету м. Олександрії шляхом безспірного списання Олександрійським УДКСУ Кіровоградської області судовий збір на користь ОСОБА_1 у розмірі 551 грн. 20 коп.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча був повідомлений налженим чином.

Заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду про наступне.

Рішенням Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 26.11.2015 року №1805 (розділ ХVІІ п. 11) на сто сьомій сесії шостого скликання вирішено: відмовити у погодженні ОСОБА_1, учаснику антитерористичної операції, у власність місця розташування земельної ділянки орієнтовною площею 0,1200 га (у т.ч. площею 0,1200 га сільськогосподарські угіддя, пасовища) на колишніх відвалах Байдаківського вуглерозрізу біля обслуговуючого кооперативу «Садівницьке товариство «Черемшина» для ведення садівництва за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення Олександрійської міської ради та у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Судом встановлено, що рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області №1805 від 26.11.2015 року було прийнято майже через пять місяців з дня подання заяви, а не протягом місячного строку на виконання ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надана пільга щодо першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Ч. 6 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та інші документи.

Ч. 7 цієї ж статті ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що підставою для відмови у наданні позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою стали положення Земельного Кодексу України та рішення міської ради від 16.10.2015 року №827; від 22.10.2015 року №844, 845, 848; від 05.11.2015 року №875, 876, 877, 878, 881, 882, 883, 884, 885, 888, 879, 880, 889, 890, 891; від 19.11.2215 року №912, 913, 914, 915, 916, 917, 918, 919, 920, 921, 922, 923, 924, 925, 927, 930; від 26.11.2015 року №939, 940, 941, 942, 944, 945 та висновки постійних комісій міської ради.

За змістом п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу (підпункти «а», «б» частини першої цієї статті).

Ч. 1, 3 ст. 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених вказаним Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Як зазначено вище, спірна земельна ділянка відноситься до земель запасу сільськогосподарського призначення, так як рішенням Олександрійської міської ради Кіровоградської області №1239 від 06.11.2009 року, припинено дію рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 13.04.1978 року №231, за згодою ВАТ «Олександрійська фабрика діаграмних паперів» (лист від 02.07.2009 року №02-492), про виділення земельної ділянки площею 5,0 га садівничому товариству «Фіалка» фабрики діаграмних паперів на бувших відвалах Байдаківського вуглерозрізу робітникам фабрики для колективного садівництва. Зарахувати до земель запасу сільськогосподарського призначення (у т.ч. багаторічні насадження, сади) Олександрійської міської ради земельну ділянку площею 5, га.

Таким чином, земля, яку вказував позивач у своєму клопотанні щодо надання дозволу на розробку проекту Олександрійській міській раді Кіровоградської області є землею сільськогосподарського призначення.

Статтею 20 ЗК України встановлено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Відповідно до пункту «а» ч. 3 ст. 22 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення, зокрема, можуть передаватися у власність та надаватися у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ст. 33 ЗК України громадяни можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. Використання земель особистого селянського господарства здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особисте селянське господарство» особисте селянське господарство це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства.

Різний правовий режим земель, що відводяться для ведення особистого селянського господарства та земель, що відводяться для житлової та громадської забудови, підтверджується і положеннями статті 121 ЗК України, якою встановлено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, які також обумовлені особливостями кожного виду використання земельної ділянки.

Отже судом встановлено порушене право позивача, а тому суд зобовязаний захищати порушені права осіб з боку органів місцевої влади. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають обєктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Важливою ознакою демократичного устрою держави, складовою її конституційного ладу є місцеве самоврядування, яке визнається і гарантується на конституційному рівні та є однією із форм здійснення народовладдя.

Суд звертає увагу на те, що Україна є демократичною, правовою державою, в якій визнається і гарантується місцеве самоврядування, що є правом територіальної громади в тому числі самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказане повністю узгоджується із ст. 3 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка передбачає, що органи місцевого самоврядування повинні діяти в рамках закону.

Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Стаття 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно до вимог ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що п. 11 розділу ХVІІ рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області №1805 від 26.11.2015 року, прийняте на пленарному засіданні є протиправним та підлягає скасуванню.

Питання щодо судових витрат вирішено згідно ст. 94 КАС України.

Стягнути на користь позивача з місцевого бюджету шляхом безспірного списання Олександрійським Управлінням Державної казначейської служби України Кіровоградської області коштів з місцевого бюджету міста Олександрії судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 70, 71, 94, 138, 160, 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати незаконним та скасувати п. 11 розділу ХVІІ рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області №1805 від 26.11.2015 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність місця розташування земельної ділянки орієнтовною площею 0,1200 га (у тому числі площею 0,1200 га сільськогосподарські угіддя, пасовища) на колишніх відвалах Байдаківського вуглерозрізу біля обслуговуючого кооперативу «Садівницьке товариство «Черемшина» для ведення садівництва за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення Олександрійської міської ради та у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Стягнути з місцевого бюджету м. Олександрії шляхом безспірного списання Олександрійським УДКСУ Кіровоградської області судовий збір на користь ОСОБА_1 у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, через Олександрійський міськрайонний суду Кіровоградської області, протягом 10 днів.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА