Справа № 2-а-2657/11
Суддя: Свячена Ю. Б.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2657/11
Провадження № 2-а/522/630/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2016 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , та просить визнати протиправними дії Одеського обласного військового комісаріату, при нарахуванні та виплаті йому пенсії по інвалідності, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю та щомісячного підвищення пенсії, як інваліду війни 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії в частині застосування, в період з 26 травня 2004 року, постанови Кабінету Міністрів України №01 від 03.01.2002 року; визнати його право на щомісячне підвищення пенсії, як інваліду війни 2-ї групи, з 26 травня 2006 року у розмірі 350% мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону України №2458-ІУ від 03.03.2005 року; визнати протиправними дії Одеського обласного військового комісаріату при нарахуванні та виплаті позивачу, як інваліду 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в частині застосування, в період з 26 травня 2004 року, постанови Кабінету Міністрів України №01 від 03.01.2002 року; визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, при нарахуванні та виплаті йому, як інваліду 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в частині застосування, в період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року, постанови Кабінету Міністрів України №01 від 03.01.2002 року та в частині застосування, в період з 01 січня 2008 року, статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції Закону N 107-VI від 28.12.2007 року, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок призначеної йому пенсії як інваліду війни 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, з урахуванням його права на пенсію по інвалідності у розмірі не нижче восьми мінімальних пенсій за віком, на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком та на щомісячне підвищення пенсії у розмірі 350 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 26 травня 2004 року виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого законами України та в період з 01 січня 2006 року виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком з наступними її змінами згідно законів України, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим та при розрахунку пенсії по інвалідності, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, та щомісячного підвищення пенсії керуватися розміром мінімальної пенсії за віком, що встановлюється виключно законами України, та зобов`язати утриматися від порушення його права, як інваліда війни 2-ої групи та постраждалого внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, на отримання пенсії по інвалідності, яка у всіх випадках не може бути нижчою восьми мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком та на щомісячне підвищення пенсії у розмірі 350 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачами неправомірно проводиться розрахунок та виплата пенсії та додаткової пенсії, як особі, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та пенсії як інваліду другої групи, відповідно до Постанов КМУ, якими не враховані ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Справа розглядалась судами неодноразово.

Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, та надав пояснення аналогічні обставинам викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшли заперечення проти позовних вимог ОСОБА_1 , в яких зазначено, що з 1 червня 2008 року, розмір виплат інвалідам 2-ї групи учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильські АЕС встановлено Постановою КМУ №530 від 28.05.2008 року і виплата пенсії позивачу проводилась відповідно до вказаної Постанови КМУ. Крім того, представник зазначив, що згідно ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншою розміру мінімальної пенсії за віком, не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії і права на отримання щомісячного підвищення до пенсії у повному обсязі.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представника позивача, суд дійшов до висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом війни 2-ї групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, що підтверджується відповідними посвідченнями.

З 26 травня 2004 року позивачу сплачувалось до пенсії по інвалідності щомісячне підвищення (надбавка), як інваліду війни 2-ої групи, у розмірі 69, 69 грн. та з 01.01.2006 року 146, 40 грн.

До 31.12.2006 року позивач перебував на пенсійному обліку в Одеському обласному військовому комісаріаті, а з 01.01.2007 року на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію інваліда 2-ї групи учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії.

Відповідно до вимог ст. 99 КАС України (в редакції Закону, що діяв на час звернення позивача до суду) - адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду встановленого цим Кодексом або іншими Законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Річний строк для звернення до суду слід застосовувати у кожному випадку порушення права позивача, тобто відносно кожного місяця, в якому порушувалось право позивача на отримання підвищення до пенсії.

Суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту в межах річного строку звернення до суду, тобто, з 26 червня 2005 року, оскільки з моменту набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України, річний строк на звернення до адміністративного суду не сплинув.

Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року (Справа № 1-29/2007) у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян) положення статей 29, 36, абзацу третього частини другої статті 56, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14,23, 29,30,39, 41, 43, 44, 45,46 статті71, статей 98, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, які за рішенням Конституційного суду України визнаються неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про неконституційність.

Проте, з 26 травня 2004 року по 31 грудня 2005 року, позивач, як інвалід війни 2-ї групи та учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 350% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого законами України на вказаний період, а 01 січня 2006 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року, на отримання пенсії у розмірі не менш восьми мінімальних пенсій за віком та на отримання додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Ч. 3 ст. 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат і допомоги, які є основним джерелом існування, повинні забезпечувати рівень життя не нижче прожиткового мінімуму, встановленого законом.

З урахуванням наведеної конституційної норми, розмір мінімальної пенсії за віком, з якого мають обраховуватись надбавки, підвищення до пенсій, не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ч. 3 ст. 2 Закону «Про прожитковий мінімум» метою введення прожиткового мінімуму є встановлення розмірів мінімальної заробітної платні і мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім`ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій і інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України і законів України.

З 1 січня 2004 року вступив в дію Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, відповідно до ч. 1 ст. 28 якого, мінімальна пенсія за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно ст. 63 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2005 рік» визначено, що розмір мінімальної пенсії за віком відповідає рівню прожиткового мінімуму, встановленому для осіб, які втратили працездатність, і затверджений у розмірі 332,00 грн. на місяць на 2005 рік.

Згідно ст. 65 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» розмір мінімальної пенсії за віком на відповідний період часу встановлений з 01.01.2006 року в розмірі 350 грн., з 01.04.2006 року в розмірі 359 грн. та з 01.10.2006 року в розмірі 366 грн.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України, основних соціальних гарантій, до яких належить пенсійне забезпечення, визначаються Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Відповідно до ст. 17 зазначеного Закону, розміри мінімальної пенсії за віком, як основна державна соціальна гарантія, встановлюється законами.

Отже, встановлення Кабінетом Міністрів України розміру мінімальної пенсії за віком суперечить наведеним нормам закону.

Оскільки Кабінет Міністрів України не уповноважений встановлювати розмір мінімальної пенсії за віком, тому застосування, встановлених постановами КМУ розмірів мінімальної пенсії за віком, при розрахунку позивачу підвищення до пенсії за участь у бойових діях є порушенням прав позивача на отримання пенсійного забезпечення в обсязі передбаченому законодавством України.

Тому, суд критично ставиться до твердження представника відповідача ГУПФУ в Одеській області, що з 1 червня 2008 року, розмір виплат інвалідам 2-ї групи учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильські АЕС встановлено Постановою КМУ №530 від 28.05.2008 року і виплата пенсії позивачу проводилась відповідно до вказаної Постанови КМУ.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача на положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншою розміру мінімальної пенсії за віком, не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії і права на отримання щомісячного підвищення до пенсії у повному обсязі.

З 01 січня 2006 року вступили в дію зміни внесені до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Законом України № 2939-1V від 05.10.2005 року.

Згідно нової редакції ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни 2-ї групи було встановлено підвищення пенсії в розмірі 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

На даний час Закон України № 2939-ІУ від 05.10.2005 року в частині внесення змін до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не визнаний неконституційним і тому є діючим та підлягає застосуванню при визначенні розміру підвищення до пенсії інвалідам війни 2-ї групи.

В зв`язку з протиправними діями Одеського обласного військового комісаріату, в частині застосування, в період з 24 листопада 2005 року по 31 грудня 2005 року, постанов Кабінету Міністрів України №831 від 26.07.1996 року та № 01 від 03.01.2002 року, при нарахуванні та виплаті позивачу надбавки до пенсії як інваліду війни 2-ї групи та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю є підстави для задоволення позовних вимог за період з 24 листопада 2005 року по 31 грудня 2005 року.

Також, є підстави для задоволення вимог позивача щодо визнання протиправними дії ГУПФУ в Одеській області при нарахуванні та виплаті йому пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю за період з 1 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 28 липня 2011 року, в частині застосування в період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року, постанови Кабінету Міністрів України №01 від 03.01.2002 року та в частині застосування, в період з 22 травня 2008 року, статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції Закону N 107-VI від 28.12.2007 року

В той же час, враховуючи те, що з 01 січня 2006 року, Законом України Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3552-ХП, з подальшими змінами, встановлено інший розмір надбавки до пенсії для інвалідів війни 2-ї групи, то суд вважає, що в решті позовних вимог позивачу слід відмовити.

Згідно ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішив спір щодо його прав обов`язків цивільного характеру.

Таким чином, оцінюючи у сукупності пояснення сторін, представлені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 46, 153 Конституції України, ч. 3 ст. 2 Закону «Про прожитковий мінімум», ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. ст. 2, 8, 9, 10, 11, 17, 18, 49, 51, 70, 71, 94, 99, 100, 160-163, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії як інваліду війни 2-ї групи, в період з 26 червня 2005 року по 31 грудня 2005 року в частині застосування постанови Кабінету Міністрів України №01 від 03.01.2002 року.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 , як інваліду 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в частині застосування, в період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2006 року, постанови Кабінету Міністрів України №01 від 03.01.2002 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 , як інваліду 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в частині застосування, в період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року, постанови Кабінету Міністрів України №01 від 03.01.2002 року та в частині застосування, в період з 22 травня 2008 року, статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції Закону № 107-VI від 28.12.2007 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з урахуванням щомісячного підвищення пенсії для інвалідів війни 2-ї групи на 350 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законами України на відповідний рік з 26 червня 2005 року по 31 грудня 2005 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком згідно законів України, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії як інваліду війни 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, з урахуванням його права на пенсію по інвалідності у розмірі не нижче восьми мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 26 червня 2005 року по 31 грудня 2005 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законами України на відповідний рік, та, починаючи з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком з наступними її змінами згідно законів України, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_1 , - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Приморський районний суд м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Ю.Б. Свячена