Справа № 813/806/15
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року справа № 813/806/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулкевич І.З,

секретар судового засідання Іванес Х.О.

за участю : представників позивача ОСОБА_1,ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Мівона" до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Львівської області, ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Львівській області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_5 про скасування рішення, скасування державної реєстрації, скасування записів про державну реєстрацію,-

Встановив:

Приватне підприємство "Мівона" звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою і з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд:

- скасувати рішення реєстратора від 28.11.2008 року про реєстрацію права власності за гр. ОСОБА_5 на об'єкт нерухомості - трьохповерхову споруду адміністративного корпусу з процентом готовності 49%, що розташований у Львівській області, Пустомитівському районі, на території Пасіки-Зубрицької сільської ради по вулиці Героїв України, 1 а, с. Горішній, кадастровий номер земельної ділянки :04:000:0063.

- скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності за гр. ОСОБА_5 Я на об'єкт нерухомості - трьохповерхову споруду адміністративного корпусу з процентом готовності 49%, що розташований у Львівській області, Пустомитівському районі, на території Пасіки-Зубрицької сільської ради по вулиці Героїв України, 1 а, с. Горішній, кадастровий номер земельної ділянки :04:000:0063.

- скасувати державну реєстрацію права власності за гр. ОСОБА_5 Я на об'єкт нерухомості - трьохповерхову споруду адміністративного корпусу з процентом готовності 49%, що розташований у Львівській області, Пустомитівському районі, на території Пасіки-Зубрицької сільської ради по вулиці Героїв України, 1 а, с. Горішній, кадастровий номер земельної ділянки :04:000:0063.

- скасувати записи про державну реєстрацію права власності за гр. ОСОБА_5 на обєкт нерухомості трьохповерхову споруду адміністративного корпусу з процентом готовності 49%, що розташований у Львівській області, Пустомитівському районі, на території Пасіки Зубрицької сільської ради по вулиці Героїв України, 1а, с. Горішній, кадастровий номер земельної ділянки :04:000:0063.

- скасувати витяги про державну реєстрацію, видані на підставі рішень, зазначених у п. п.1 і 2.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Гр. ОСОБА_5 зареєструвала право власності на об'єкт нерухомого майна за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с. Горішній, вул. Героїв України, 1 А на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області, яке вступило в законну силу у 2008 році. У грудні 2013 року, як нам стало відомо, була здійснена перереєстрація цього права власності Державною реєстраційною службою. У 2013 році ПП "Мівона" придбало у держави на прилюдних торгах з реалізації арештованого майна, які проводило Головне управління юстиції Львівської області, об'єкт нерухомого майна за адресою м. Львів, вул. Надійна, 23 а і 04 вересня 2013 року отримало свідоцтво про право власності на цей об'єкт. 18 грудня 2014 року апеляційний суд Львівської області скасував рішення Пустомитівського районного суду Львівської області, яке було підставою для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с. Горішній, вул. Героїв України, 1 А. 09.02.2015 року реєстраційна служба Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області відмовила позивачеві у скасуванні Державної реєстрації і витягу про реєстрацію права власності за гр. ОСОБА_5 Я на об'єкт нерухомості, які були наслідком рішення Пустомитівського районного суду Львівської області, котре скасоване апеляційним судом Львівської області, що змусило позивача звернутися з позовом до суду.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві, уточненій заяві про внесення змін до позовних вимог та додаткових поясненнях до позовних вимог, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 районна державна адміністрація Львівської області проти позову заперечила повністю з підстав викладених у письмовому запереченні, вважає позовні вимоги безпідставними, просить у задоволенні позову відмовити. Просив суд розглядати справу без участі уповноваженого представника.

Представник відповідача ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не зявився, явки уповноважного представника не забезпечив, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судових засідань.

Представники третьої особи в судових засіданнях проти позову заперечили в повному обсязі з підстав, вказаних у письмових запереченнях. Зокрема зазначили, що Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 25.05.2015 року у справі № 464/9956/14-ц , яке набрало законної сили, вказано, що обєкт незавершеного будівництва знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :04:000:0063 за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с. Горішній вул. Героїв України 1а, та зазначили, що право власності ОСОБА_5 на вищевказаний обєкт нерухомості чинне, оскільки договір купівлі продажу обєкта незавершеного будівництва трьохповерхової споруди адміністративного корпусу з процентом готовності 49%, розташованого за адресою: місто Львів, вул. Надійна 1, укладеного 14.06.2014 року між ТзОВ "Виробничо торговельна компанія "Добре борошно" та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за номером 3691 не визнано недійсним.

Заслухавши пояснення та доводи представників позивача, відповідача, та третьої особи перевіривши матеріали справи та дослідивши їх у судовому засіданні, суд встановив наступне.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області у справі № 2 1809/08, яке вступило в законну силу 17.11.2008 року було зобовязано Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" зареєстровано право власності за ОСОБА_5 на незакінчене будівництво обєкт нерухомості трьохповерхову споруду адміністративного корпусу з процентом готовності 49%, що розташований у Львівській області Пустомитівському районі на території Пасіки Зубрицької сільської ради, по вул. Героїв України 1а, с. Горішній кадастровий номер земельної ділянки :04:000:0063 та зобовязано видати витяг про реєстрацію права власності.

18 грудня 2014 року Рішенням Апеляційного суду Львівської області Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.11.2008 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 про зобовязання Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" зареєструвати право власності за ОСОБА_5 на незакінчений будівництвом обєкт нерухомості трьохповерхову споруду адміністративного корпусу з процентом готовності 49%, що розташований у Львівській області, Пустомитівському районі на території Пасіки Зубрицької сільської ради, на вулиці Надійній 1а, на підставі договору купівлі продажу, нотаріально посвідченого 14 червня 2004 року та видачу витягу про реєстрацію права власності.

27 січня 2015 року позивач звернувся до реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області з заявою про скасування реєстрації права власності за гр.. ОСОБА_5 на обєкт нерухомості трьохповерхову споруду адміністративного корпусу з процентом готовності 49%, що розташований у Львівській області Пустомитівському районі на території Пасіки Зубрицької сільської ради, по вул. Героїв України 1а, с. Горішній кадастровий номер земельної ділянки :04:000:0063.

09 лютого 2015 року реєстраційна служба Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області прийняла рішення про відмову у скасуванні державної реєстрації і витягу про реєстрацію права власності за гр.. ОСОБА_5 на обєкт нерухомості трьохповерхову споруду адміністративного корпусу з процентом готовності 49%, що розташований у Львівській області Пустомитівському районі на території Пасіки Зубрицької сільської ради, по вул. Героїв України 1а, с. Горішній кадастровий номер земельної ділянки :04:000:0063 у звязку із змінами законодавства щодо порядку скасування державної реєстрації.

Не погодившись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Закріплений у ч.1 ст.11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст.18 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Згідно з частиною 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім тих, для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

У пункті 1 частини 1 статті 3 КАС України, справу адміністративної юрисдикції визначено, як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 статті 3 КАС України).

Частиною 2 статті 50 КАС України встановлено, що позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-ІV (надалі - Закон N 1952-ІV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація прав проводиться згідно частини 5 статті 3 Закону N1952-ІV органом державної реєстрації прав.

Згідно частини 1 статті 6 Закону N 1952-ІV, систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну реєстраційну службу України, затвердженого указом Президента України від 6 квітня 2011 року №401/2011 (надалі - Положення) Державна реєстраційна служба України (Укрдержреєстр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України та входить до системи органів виконавчої влади.

Укрдержреєстр є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань реалізації державної політики у низці сфер, в тому числі у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Згідно пункту 7 Положення, Укрдержреєстр здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, а також районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру.

Відповідно до частини 7 статті 3 Закону N 1952-ІV, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті.

Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться згідно ст. 15 Закону N 1952-ІV в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Державна реєстрація прав проводиться відповідно до ст. 19 Закону N 1952-ІV на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобовязань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Державний реєстратор відповідно до ч.2 ст. 9 Закону N 1952-ІV: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться згідно ч.1 ст.15 Закону N 1952-ІV в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Судом встановлено, що 28.11.2008 року реєстратором прийнято рішення про реєстрацію права власності на майно трьохповерхову споруду адміністративного корпусу з процентом готовності 49%, що розташований у Львівській області Пустомитівському районі на території Пасіки Зубрицької сільської ради по вулиці Героїв України 1а с.Горішній кадастровий номер земельної ділянки :04:000:0063 на підставі рішення

Водночас судом встановлено, що вказане рішення, яке слугувало підставою для реєстрації вищевказаної споруди скасоване Рішенням Апеляційного суду Львівської області 18 грудня 2014 року.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Згідно із ч. 1 ст. 2 цього Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав), це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною другою статті 3 цього ж Закону встановлено, що держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 15 Закону державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Частиною 4 статті 15 цього Закону передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Частиною 7 ст. 16 Закону передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 3 ст. 17 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 19 зазначеного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 9 Закону передбачено, що державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Водночас, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 зазначеного Закону, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Частиною 2 ст. 24 Закону встановлено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Постановою КМ України від 17 жовтня 2013 р. № 868 затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який набрав чинності 12.02.2014 р. (далі - Порядок № 868).

Пунктом 37 Порядку визначено, що документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, зокрема, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Слід додати, що відповідно до ч. 1 ст. 26 записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав (ч. 2 ст. 26 Закону).

При цьому, відповідно до п. 2.1. Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 № 3502/5 (далі - Порядок № 3502/5), для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

Пунктом 2.6. цього Порядку передбачено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

За результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав (п. 2.10. Порядку № 3502/5).

Державний реєстратор на підставі прийнятого рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав вносить зміни до записів, вносить записи про скасування державної реєстрації прав або скасовує записи Державного реєстру прав (п. 2.11. Порядку № 3502/5).

В даному випадку, як встановлено під час розгляду справи, спірне рішення було прийнято на підставі рішення суду

Тобто, на час прийняття рішення про реєстрацію прав, реєстратор діяв відповідно до вимог діючого законодавства, у зв'язку з чим відсутні підстави для висновку, що на час прийняття спірного рішення державний реєстратор діяв в порушення вимог законодавства.

У той же час, у зв'язку з набранням законної сили рішенням Апеляційного суду Львівської області 18 грудня 2014 року оскаржуване рішення про реєстрацію права власності є таким, що не відповідає критеріям достовірності відомостей, що містяться у державному реєстрі.

Враховуючи наведене, беручи до уваги норми законодавства у сфері реєстрації прав на нерухоме майно, які діють на час розгляду справи, а також виходячи з того, що спірне рішення створює перешкоди для реалізації прав позивача відносно вказаного майна, оскаржуване рішення підлягає скасуванню. Відтак, в цій частині позов підлягає задоволенню.

Що стосується інших позовних вимог, суд приходить до висновку про їх передчасність та, відповідно, до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки з положення ст. 26 вищезгаданого Закону та вище зазначених приписів Положення № 3502/5 вбачається, що внесення запису про скасування державної реєстрації прав є наслідком подання державному реєстратору, крім іншого, рішення суду про скасування рішення про реєстрацію, яке набрало законної сили.

Відтак до компетенції суду входить лише скасування рішення реєстратора про реєстрацію.

В даному випадку, саме у разі набрання законної сили даним рішенням суду про скасування рішення про реєстрацію, тобто у майбутньому, у позивача виникає право на звернення до реєстраційної служби із заявою про скасування державної реєстрації, тощо. Відтак, лише у разі подальшої протиправної відмови у вчиненні вказаних дій позивач матиме право звернутися до суду із оскарженням таких дій та зобов'язання вчинити певні дії. На даний час, як приходить до висновку суд, органи реєстраційної служби не вчиняли відносно позивача протиправних дій або бездіяльності у наведеному контексті, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення інших позовних вимог.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно з ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 162 КАС України у разі задоволення позовних вимог суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи та вищенаведених норм чинного законодавства суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задоволити частково.

Скасувати рішення реєстратора від 28.11.2008 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на обєкт нерухомості трьохповерхову споруду адміністративного корпусу з процентом готовності 49%, що розташований у Львівській області, Пустомитівському районі, на території Пасіки-Зубрицької сільської ради по вул. Героїв України 1а, с.Горішній, кадастровий номер земельної ділянки :04:000:0063.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 30 грудня 2016 року.

Суддя Гулкевич І.З.