Справа № 677/1478/16-а
Суддя: ВОЗНЮК Р. В.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1478/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2016 м.Красилів

Красилівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Вознюка Р.В.

при секретарі Басистій Т.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красилові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 Управління патрульної поліції у м.Хмельницькому Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

29.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №4 Управління патрульної поліції у м.Хмельницькому Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ПС3 №048971 від 21.08.2016 року про визнання його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладенні на нього стягнення у вигляді штрафу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 21.08.2016 року інспектор роти №4 Управління патрульної поліції у м.Хмельницькому Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_2 виніс простанову серії ПС3 №048971, якою визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн..

Згідно зазначеної постанови його визнано винним у тому, що 21.08.2016 року о 12 год. 40 хв. він, керуючи автомобілем Nissan Almera, номерний знак НОМЕР_1, в м.Хмельницькому по вул.Свободи, 53, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушв п.8.4 «в» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Вважає зазначену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню у звязку з відсутністю події вищевказаного адміністративного правопорушення.

Стверджує, що він здійснив вимушену зупинку автомобіля, через загоряння в автомобілі лампочки-індикатора «подушки безпеки», а також, він не помітив знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Вважає, що інпектор розглянув справу з порушенням вимог ч.1 ст.276 КУпАП, не за місцем знаходження управління поліції, а на дорозі. При накладенні стягнення, інспектор проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП, та не врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, наведених у позові. Крім цього, стверджує, що на місце стоянки його автомобіля, дія знаку 3.34 «Зупинка заборонена», який був розташований неподалік, не розповсюджується.

Відповідач, який належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмові заперечення проти позову. Вважає оскаржувану постанову законною.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, та надані суду докази, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно п.8.4 «в» Правил дорожнього руху України, заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено" визначеного розділом 33 Правил дорожнього руху України, забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

В силу ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Судом обєктивно встановлено, що ОСОБА_1 керував 21.08.2016 року транспортним засобом Nissan Almera, номерний знак НОМЕР_1, в м.Хмельницькому по вул.Свободи, 53, і здійснив зупинку автомобіля в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушв п.8.4 «В» Правил дорожньгоруху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

21.08.2016 року інспектором роти №4 Управління патрульної поліції у м.Хмельницькому Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 винесено постанову ПС3 №048971 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн..

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнаються протиправні винні дії чи бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, за які законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення згідно ст.245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також, виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, опис обставин, установлених при розгляді справи.

Відповідно до ст.279 КУпАП в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні в нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази в справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

21.08.2016 року ОСОБА_1, після повідомлення йому інспектором поліції про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за порушення п.8.4 «в» Правил дорожнього руху України у звязку із зупинкою автомобіля у зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», свою вину не заперечив. Визнав, що допустив вказане порушення. Не повідомляв, що зупинка була вимушеною. При накладенні стягнення просив інспектора обмежитися усним зауваженням.

Про те, що ОСОБА_1 здійснив вимушену зупинку, він повідомив працівнику поліції лише після складання оскаржуваної постанови.

Вказані обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який було досліджено судом в ході судового розгляду.

Суд розцінює ствердження ОСОБА_1, що він здійснив вимушену зупинку в зоні дії знаку «Зупинка заборонена», як намагання уникнути відповідальності і будь-якими належними та допустимими доказами, ці обставини в судовому засіданні підтверджені не були.

Таким чином, поліцейський, з урахуванням пояснень ОСОБА_1, наданих на місці вчинення правопорушення, обґрунтовано виніс 21.08.2016 року постанову ПС3 №048971 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Твердження позивача, що інспектор розглянув справу з порушенням вимог ч.1 ст.276 КУпАП, не за місцем знаходження управління поліції, а на дорозі є помилковим, оскільки, інспектор розглянув адміністративну справу за місцем вчинення правопорушення, а саме, в адміністративно-територіальній одиниці, на яку поширюється юрисдикція органу, у якому працює відповідач.

Посилання позивача, що при накладенні стягнення інспектор проігнорував вмоги ч.2 ст.33 КУпАП та не врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність є безпідставними, оскільки, відповідно до положення ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Оскільки, накладення на позивача стягнення відбулося за правопорушення вчинене в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідач правомірно не враховував вказані позивачем відомості.

Таким чином, відповідач правомірно наклав адміністративне стягнення на відповідача, передбачене санкцією ч.1 ст.122 КУпАП.

Посилання позивача, що на місце, де він здійснив зупинку автомобіля, не розповсюджувалася дія знаку 3.34 «Зупинка заборонена», спростовуються Дислокацією технічних засобів регулювання дорожнім рухом по вулиці Свободи в м.Хмельницький та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, які були досліджені у судовому засіданні.

За таких обставин, постанова ПС3 №048971 21.08.2016 року є законною та обґрунтованою, а тому, не підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.9, 33, 122, 245, 251, 279, 283, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.9, 11, 69, 71, 86, 128, 161-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

В позові відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Вінницького апеляційного Адміністративного суду через Красилівський районний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови викладеної в повному обсязі.

Суддя: ОСОБА_3