Справа № 127/24162/16-а
Суддя: Ан О. В.
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/904/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Ан О.В.,

при секретарі Бородіч О.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії.

Адміністративний позов мотивований тим, що з 27 травня 2016 року він перебуває на пенсійному обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». За результатами обстеження згідно свідоцтва про хворобу № В - 103 від 20.05.2016 року позивача визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час на основі ст. 70в, 71в, 39б, 42г графи 1 розкладу хвороб і фізичних вад наказу МВС України від 06.02.2001 року № 85.

Наказом Управління поліції охорони у Вінницькій області №44 о/с від 23 травня 2016 року, мене, старшого сержанта поліції ОСОБА_1 - поліцейського батальйону поліції охорони Управління поліції охорони у Вінницькій області з 26 травня 2016 року звільнено з Національної поліції України в запас відповідно до пункту 2 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Відповідно до вимог ЗУ «про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» позивач отримував пенсію у розмірі 61% від відповідних сум його грошового забезпечення.

З 01.09.2016 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області з незрозумілих причин проведено перерахунок пенсії позивача з пониженням її основного розміру до 56 %.

У зв'язку з вказаним позивач письмово звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо роз'яснення чинного законодавства на підставі якого здійснено такий перерахунок та отримав письмову відповідь ГУ ПФУ у Вінницькій області від 16.09.2016 року № 587/М-12.

Виявилось, що надане позивачем свідоцтво про хворобу військово - лікарської комісії ДУ «Територіальне медичне об'єднання МВС України по Вінницькій області» не містить в собі інформації про непридатність до служби в поліції, тому що в свідоцтві про хворобу зазначено: непридатність до військової служби, і що підстав для збільшення на 5 % відповідних сум грошового забезпечення немає. Але ж і іншого наказу в системі Національної поліції не має, що трактував би по іншому придатність чи непридатність до служби в поліції. Зрештою звільнений позивач з національної поліції по хворобі, підставу звільнення дотепер не змінено.

Просив суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у вінницькій області щодо здійснення перерахунку пенсії позивача з пониженням основного розміру її виплати до 56 %. Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у вінницькій області здійснити перерахунок пенсії з 01.09.2016 року з урахуванням 61% її розміру від відповідних сум грошового забезпечення.

Ухвалою суду відкрито скорочене провадження в межах строку позовної давності.

Заперечення на адміністративний позов надійшли до суду у встановлений законом строк, в яких відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, так як в свідоцтві позивача про хворобу не міститься інформація про непридатність до служби в поліції.

За результатами розгляду заперечень, суд дійшов висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, тому справу було призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на викладене в письмових запереченнях і просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що з 27 травня 2016 року позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 11). За результатами обстеження згідно свідоцтва про хворобу № В - 103 від 20.05.2016 року позивача визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час на основі ст. 70в, 71в, 39б, 42г графи 1 розкладу хвороб і фізичних вад наказу МВС України від 06.02.2001 року № 85 (а.с.8).

Наказом Управління поліції охорони у Вінницькій області №44 о/с від 23 травня 2016 року, мене, старшого сержанта поліції ОСОБА_1 - поліцейського батальйону поліції охорони Управління поліції охорони у Вінницькій області з 26 травня 2016 року звільнено з Національної поліції України в запас відповідно до пункту 2 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Відповідно до вимог ЗУ «про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» позивач отримував пенсію у розмірі 61% від відповідних сум його грошового забезпечення (а.с. 7).

Відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» позивач отримував пенсію у червні, липні та серпні 2016 року у розмірі 61% від відповідних сум його грошового забезпечення (а.с. 11).

З 01.09.2016 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області з незрозумілих причин проведено перерахунок пенсії позивача з пониженням її основного розміру до 56 % (а.с. 12).

Із письмової відповіді ГУ ПФУ у Вінницькій області від 16.09.2016 року № 587/М-12, вбачається, що надане позивачем свідоцтво про хворобу військово - лікарської комісії ДУ «Територіальне медичне об'єднання МВС України по Вінницькій області» не містить в собі інформації про непридатність до служби в поліції, тому що в свідоцтві про хворобу зазначено: непридатність до військової служби, і що підстав для збільшення на 5 % відповідних сум грошового забезпечення немає (а.с. 13-14).

Згідно п. а ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу років 20 років і більше (п.а ст. 12)за вислугу років 20 років - 50 %, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі п.2,3 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» - 55 % відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років 3% відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до п.2, 3 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:1) у зв'язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 липня 1995 року № 488, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 серпня 1995 року за № 308/844 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд в органах внутрішніх справ й військах внутрішньої та конвойної охорони МВС України.

В додатку №12 до вище вказаного положення затверджене «свідоцтво про хворобу», в п. 13 додатку міститься графа: «Постанова військово-лікарської комісії про придатність до військової служби».

На підставі ст. 70в, 71в, 39б, 42г графи 1 розкладу хвороб і фізичних вад наказу МВС України від 06.02.2001 року № 85 ОСОБА_1, було визнано не придатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.

На підставі свідоцтва про хворобу № В - 103 від 20.05.2016 року та рапорту позивача від 05.05.2016 року ОСОБА_1, звільнено зі служби в поліції за п.2 (через хворобу) ч.1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію».

Вище вказане положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд в органах внутрішніх справ й військах внутрішньої та конвойної охорони МВС України чинне на даний час.

Тому, суд критично оцінює висновки відповідача про те, що військово - лікарські документи мають містити в собі інформацію про непридатність «до служби в поліції».

Відповідно до ст. 116 Конституції України, Кабінет Міністрів України забезпечує здійснення внутрішньої і зовнішньої політики держави, виконання Конституції України і законів, актів Президента України.

Як встановлено ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У відповідності зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у старості. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Як передбачено ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні судом перевірено: чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ч.1 та ч.2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч цьому, відповідач не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своєї відмови у задоволенні заяви позивача, натомість позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу ст.94 КАС України суд вважає за можливе стягнути з Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці за рахунок його бюджетних асигнувань 551,20 грн. судового збору в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 липня 1995 року № 488, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 серпня 1995 року за № 308/844, ст. 77 Законом України «Про Національну поліцію», ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», ст.ст. 2, 5, 6, 9-12, 71, 72, 94, 160-163 КАС України, суд, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з пониженням основного розміру її виплати до 56%.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2016 року з урахуванням 61% її розміру від відповідних сум його грошового забезпечення та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 01.09.2016 року у розмірі 61% від відповідних сум його грошового забезпечення.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці за рахунок його бюджетних асигнувань 551,20 грн. судового збору в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: