Справа № 826/2481/16
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 грудня 2016 року № 826/2481/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «На всякий випадок»
доНаціональної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг)
провизнання протиправним та скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «На всякий випадок» звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг), в якому просить визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 22.12.2015 р. № 3301 «Про застосування заходу впливу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «На всякий випадок».

Позовні вимоги мотивовані безпідставністю застосування до позивача заходів впливу, оскільки застосування норм Положення № 741 при страхових резервах з видів страхування, інших, ніж страхування життя, є незаконним.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Вважає, що застосування до позивача Положення № 741 є незаконним.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомив. Згідно наданих письмових заперечень проти позову заперечує та просить суд відмовити в їх задоволенні, оскільки позивачем не дотримано обов'язку страховика забезпечити мінімально необхідний обсяг прийнятих активів, який передбачено Положенням № 741.

Зважаючи на неявку в судове засідання представника відповідача, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головними спеціалістом відділу пруденційного нагляду на ринку страхування департаменту страхового регулювання та нагляду Нацкомфінпослуг, відповідно до пунктів 1.11 та 4.2 Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 № 2319, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за № 2112/22424, складено акт про правопорушення, вчинені Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «На всякий випадок» на ринку фінансових послуг.

За результатами перевірки звітних даних товариства за 9 місяців 2015 року (вх. № 13/2067-ск від 23.10.2015), що надійшли до Нацкомфінспослуг у паперовому вигляді встановлено наступне.

Згідно звітних даних товариства за 9 місяців 2015 року станом на 30.09.2015 сума прийнятих активів, яка розраховується з метою дотримання нормативу достатності активів становить 0,0 тис. грн. Сумарна величина довгострокових та поточних зобов'язань і забезпечень, включаючи величину страхових резервів, що розраховується відповідно до чинного законодавства, станом на 30.09.2015 р. становить 90,0 тис. грн.

Відповідно до даних балансу (Звіту про фінансовий стан) Додатку 1 звітних даних товариства за 9 місяців 2015 р. станом на 30.09.2015 р. дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги становить 0,0 тис.грн.

Таким чином, станом на 30.09.2015 р. товариством порушено вимоги п. 3.4 розділу ІІІ Положення, відповідно до якого сума прийнятих активів товариства, яка розраховується з метою дотримання нормативу достатності активів, збільшена на величину непростроченої дебіторської заборгованості за укладеними договорами страхування та перестрахування, повинна бути не меншою, ніж сумарна величина довгострокових та поточних зобов'язань і забезпечень, включаючи величину страхових резервів, що розраховується відповідно до чинного законодавства.

Вказаний вище акт було надіслано Нацкомфінпослуг позивачу супровідним листом від 08.12.2015 р. № 8558/13-8, в якому також було повідомлено про те, що розгляд справи про порушення законодавства буде розглядатися 22.12.2015 р. о 11 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вул. Богдана Грінченка, буд. 3, І поверх, конференц-зал.

За результатами розгляду правопорушення у сфері державного регулювання ринків фінансових послуг, Нацкомфінпослуг 22.12.2015 р. винесено розпорядження № 3301 про застосування заходу впливу до ТДВ «Страхова компанія «На всякий випадок», яким зобов'язано останнього усунути порушення законодавства про фінансові послуги включно до 01.02.2016 р. та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушення з наданням підтверджуючих документів у термін включно до 28.02.2016 р.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до пункту 1 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого від 23 листопада 2011 року N 1070/2011 (надалі - Положення 1070/2011), Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України, підзвітним Верховній Раді України. Нацкомфінпослуг здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством.

Пунктом 10 ч. 1 ст. статті 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» 12 липня 2001 року N 2664-III (надалі - Закон N 2664-III) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

Статтею 39 зазначеного Закону встановлено, що у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 40 Закону N 2664-III Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такі заходи впливу, зокрема, зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення та/або вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про страхування» від 7 березня 1996 року N 85/96-ВР (надалі - Закон N 85/96-ВР) уповноважений орган має право, зокрема, видавати приписи страховикам про усунення виявлених порушень вимог законодавства про страхову діяльність, а у разі їх невиконання зупиняти чи обмежувати дію ліцензій цих страховиків до усунення виявлених порушень або приймати рішення про відкликання ліцензій та виключення з державного реєстру страховиків (перестраховиків).

Підпунктом 41 п. 4 Положення N 1070/2011 встановлено, що Нацкомфінпослуг відповідно до покладених на неї завдань приймає та надсилає фінансовим установам і саморегулівним організаціям обов'язкові до виконання розпорядження (приписи) щодо усунення порушень законодавства про фінансові послуги, вимагає надання необхідної інформації та документів.

Відповідно до пп. 19 п. 6 зазначеного Положення N 1070/2011 Нацкомфінпослуг для забезпечення виконання покладених на неї завдань і функцій має право видавати страховикам приписи про усунення виявлених порушень законодавства з питань страхової діяльності, а в разі невиконання таких приписів зупиняти чи обмежувати до усунення виявлених порушень дію ліцензій зазначених страховиків, приймати рішення про відкликання ліцензій та виключення страховиків з Державного реєстру фінансових установ.

Обов'язкові критерії та нормативи достатності, диверсифікованості та якості активів, якими представлені страхові резерви з видів страхування, інших, ніж страхування життя (далі - нормативи достатності, диверсифікованості та якості активів), з метою забезпечення стабільного фінансового стану страховика, який має ліцензію(ї) на здійснення видів страхування, інших, ніж страхування життя (далі - страховик) визначено Положенням про обов'язкові критерії та нормативи достатності, диверсифікованості та якості активів, якими представлені страхові резерви з видів страхування, інших, ніж страхування життя, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 8 жовтня 2009 р. N 741, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2009 р. за N 1099/17115 (надалі - Положення N 741), в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Пунктом 3.4 розділу ІІІ вказаного Положення визначено вимоги до якості активів страховика та особливості розрахунку суми прийнятних активів, а саме: сума прийнятних активів, яка розраховується з метою дотримання нормативу достатності активів, збільшена на величину непростроченої дебіторської заборгованості за укладеними договорами страхування та перестрахування, повинна бути не меншою, ніж сумарна величина довгострокових та поточних зобов'язань і забезпечень (розділи II - IV пасиву балансу (Звіту про фінансовий стан)), включаючи величину страхових резервів, що розраховується відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, вимоги вказаного пункту стосуються обов'язку страховика забезпечити мінімальний необхідний обсяг прийнятних активів, що має бути не меншим ніж сумарна величина довгострокових та поточних зобов'язань і забезпечень, включаючи величину страхових резервів, що розраховується відповідно до чинного законодавства, а тому твердження позивача про те, що у звітному періоді страхові резерви не формувалися у зв'язку із відсутністю страхової діяльності не можуть бути прийняті судом до уваги.

Обґрунтовуючи неправомірність застосування до позивача вимог Положення N 741, позивач зазначає, що останнім установлюються вимоги для страховиків, які мають ліценцію на здійснення видів страхування, інших, ніж страхування життя.

Так, 23.06.2015 р. Нацкомфінпослуг постановлено розпорядження № 1440 про анулювання ліцензії на провадження страхової діяльності, виданої ТДВ «СК «На всякий випадок».

Проте, наведені твердження не приймаються судом до уваги, оскільки не знаходять свого підтвердження матеріалами справи.

Порядок провадження у справах про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг (далі - справи про правопорушення), механізм прийняття рішень Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Нацкомфінпослуг) про застосування заходів впливу та їх оскарження регламентовано Положенням про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 20.11.2012 N 2319, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 р. за N 2112/22424 (надалі - Положення N 2319).

Підпунктом 1 п. 2.1 та абз. 1 п. 2.2 Положення N 2319 визначено, що Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу як, зокрема, зобов'язання порушника вжити заходи для усунення порушення. Рішення про зобов'язання порушника вжити заходів для усунення порушення оформляється письмовим розпорядженням (приписом) Нацкомфінпослуг. Метою застосування даного заходу впливу є усунення особою у визначений у розпорядженні (приписі) строк виявлених порушень законодавства про фінансові послуги.

Письмове розпорядження (припис) Нацкомфінпослуг повинно містити: дату та номер розпорядження (припису), місце його складання; відомості про особу (повне найменування юридичної особи, місцезнаходження, код за ЄДРПОУ); зміст виявленого порушення законодавства про фінансові послуги; норму законодавства про фінансові послуги, яку порушено особою; посилання на дату і номер акта про правопорушення, в якому зафіксоване порушення законодавства про фінансові послуги; строк усунення особою порушення законодавства про фінансові послуги та повідомлення Нацкомфінпослуг про усунення порушення законодавства про фінансові послуги; прізвище, ініціали та підпис Голови Нацкомфінпослуг або члена Нацкомфінпослуг, який виконує обов'язки та повноваження Голови Нацкомфінпослуг; відбиток печатки Нацкомфінпослуг.

Ознайомившись із оскаржуваним розпорядженням, суд приходить до висновку, що останнє складене у відповідності до Положення N 2319.

Пунктом 4.7 Порядку N 2319 викладено вимоги до акту про правопорушення, який повинен містити: дату та номер; прізвище, ім'я та по батькові, посаду посадової особи Нацкомфінпослуг, яка склала акт про правопорушення; відомості про особу (повне найменування юридичної особи, місцезнаходження, код за ЄДРПОУ); опис виявленого порушення законодавства про фінансові послуги; норму закону або іншого нормативно-правового акта, який порушено особою; підпис посадової особи Нацкомфінпослуг, яка склала акт про правопорушення; відбиток печатки Нацкомфінпослуг.

Слід зазначати, що технічні помилки, допущені відповідачем під час оформлення акту про правопорушення на ринку фінансових послуг такі як не зазначення реквізитів нормативного акту та невірна кількість аркушів акту не може бути безумовною підставою для скасування оскаржуваного розпорядження.

Відповідно до п. 4.11 розділу IV Положення N 2319 у випадку розгляду справ про правопорушення, за які передбачено застосування заходів впливу, визначених підпунктами 1, 2, 4 - 9 пункту 2.1 розділу II цього Положення, член Нацкомфінпослуг відповідно до розподілу обов'язків подає матеріали про правопорушення до Нацкомфінпослуг як колегіального органу для розгляду справи про правопорушення. Повідомлення особи про розгляд справи про правопорушення надсилається особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис не пізніше ніж за десять робочих днів до дати розгляду справи про правопорушення.

Як вбачається із копії конверту Нацкомфінпослуг рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із повідомленням про розгляд справи про правопорушення було надіслано позивачу 10.12.2015 р. та отримано представником позивача 14.12.2015 р., про що свідчить відмітка на рекомендованому відправленні про вручення поштового відправлення, що вчинено із порушенням строків, передбачених п. 4.11 розділу IV Положення N 2319.

Таким чином, беручи до уваги те, що відповідачем не дотримано порядку повідомлення позивача про розгляду справи про правопорушення, суд приходить до висновку, що розпорядження від 22.12.2015 р. № 3301 «Про застосування заходу впливу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «На всякий випадок» винесено всупереч вимогам чинного законодавства, що є підставою для його скасування.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що докази, наведені відповідачем не доводять правомірності винесеного оскаржуваного розпорядження, а позивачем доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що розпорядження Нацкомфінпослуг від 22.12.2015 р. № 3301 «Про застосування заходу впливу до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «На всякий випадок» підлягає скасуванню.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи, що докази, наведені відповідачем у запереченнях на позов, не спростовують доводи позивача, суд дійшов висновку, що адміністративний підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають відшкодуванню повністю.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69 -71, 94, 160 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «На всякий випадок» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження від 22.12.2015 р. № 3301 «Про застосування заходу впливу до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «На всякий випадок».

3. Судові витрати в сумі 1378,00 гривень присудити на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «На всякий випадок» за рахунок асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг).

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук