Справа № 806/728/16
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

806/728/16

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

Суддя Вищого адміністративного суду України Нечитайло О.М.,

перевіривши касаційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «ЗОРЯ»

на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2016 року

у справі №806/728/16

за позовом Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «ЗОРЯ»

до Коростенської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області

про визнання дій протиправними та зобов’язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «ЗОРЯ» звернулось до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2016 року у справі №806/728/16.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 листопада 2016 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення встановлених недоліків касаційної скарги.

Скаржник, на виконання вимог зазначеної ухвали, усунув вказані недоліки касаційної скарги.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам статей 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач приходить до висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Рішення суду попередньої інстанції про скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні позовних вимог мотивоване відсутністю рішень контролюючого органу про припинення або анулювання реєстрації позивача платником єдиного податку четвертої групи, оскільки контролюючий орган листом проінформував позивача про неможливість підтвердити його статус як платника єдиного податку четвертої групи на 2016 рік, у зв’язку з несвоєчасним та неповним поданням документів, які підтверджують статус платника єдиного податку четверної групи, яку прийнято відповідачем з відміткою «до відома».

У касаційній скарзі позивач не погоджується з рішенням суду апеляційної інстанції, оскільки листом контролюючого органу від 24 березня 2016 року №2252/15-02, позивача повідомлено про порушення терміну подання декларацій про підтвердження статусу платника єдиного податку, у зв’язку з чим, їх прийнято з відмітною «до відома», тобто визнані недійсними та повідомлено про відмову у реєстрації платником єдиного податку, що на думку позивача, свідчить про прийняття відповідачем протиправного рішення про відмову в реєстрації позивача платником єдиного податку четверної групи.

Однак, як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідач припустився помилки у листі від 24 березня 2016 року №2252/15-02 щодо визнання недійсними декларацій, про що повідомив позивача листом від 23 травня 2016 року №3545/10/06-09-12-02 та зазначив про те, що декларації позивача вважаються дійсними, однак подані з порушенням підпункту 298.8.1 пункту 298.1 статті 298 Податкового кодексу України, у зв’язку з чим, неможливо підтвердити статус позивача як платника єдиного податку четвертої групи на 2016 рік.

Відтак, зазначені інформаційні листи є лише дією суб'єкта владних повноважень, внаслідок яких позивача поінформовано про обставини щодо неможливості підтвердити статус позивача, як платника єдиного податку четвертої групи на 2016 рік, у зв'язку з неподанням позивачем до контролюючого органу загальної податкової декларації з податку на поточний рік. Вказані листи не є рішенням контролюючого органу щодо припинення реєстрації позивача, як платника єдиного податку четвертої групи або рішенням про відмову в реєстрації позивача платником єдиного податку четвертої групи, оскільки така реєстрація позивача проведена ще у 2015 році.

В свою чергу, скаржник посилається на протиправність рішення суду апеляційної інстанцій, проте жодних доказів не надає та не наводить конкретних обставин, які б свідчили про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права при встановленні обставин у справі та норм матеріального права при їх юридичній оцінці.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті – пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, яке відповідає практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

З урахуванням викладеного, суддя-доповідач приходить до висновку, що провадження по вказаній касаційній скарзі не підлягає відкриттю.

Керуючись статтями 210 - 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ :

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «ЗОРЯ» на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2016 року у справі №806/728/16.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, разом із доданими до касаційної скарги матеріалами, направити скаржнику, а касаційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «ЗОРЯ» залишити у суді касаційної інстанції.

3. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Нечитайло