Справа № 529/910/16-а
Суддя: Гвоздик А. Є.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 529/910/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Гвоздика А. Є.,

при секретарі Кривенко Р. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департамента патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України та Державної казначейської служби України про визнання дій та бездіяльності працівників патрульної поліції неправомірними і стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що інспекторами патрульної поліції роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтава майором поліції ОСОБА_2 та рядовим поліції ОСОБА_3 на позивача та на іншого водія марки МАЗ-533702 було складено протоколи про вчинення ними адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та вилучено посвідчення водія. Але в подальшому відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Полтава від 01. 07. 2016 року провадження відносно позивача було закрито у зв'язку із відсутністю в його діях складу правопорушення. Тому, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії та бездіяльність працівників управління патрульної поліції м. Полтава, які не провели належним чином дізнання, виявлення причин, встановлення обставин та механізму ДТП, безпідставно склали на позивача протокол про адміністративне правопорушення, внаслідок чого було порушено законні права і завдано моральної шкоди останньому у вигляді душевного дискомфорту, переживань та шкоди, завданої діловій репутації. Також, позивач зазначає, що самі інспектори патрульної поліції патрульної роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у м. Полтава майор поліції ОСОБА_2 та рядовий поліції ОСОБА_3 самовільно проводили оформлення ДТП, усвідомлюючи, що вони не мають відповідних знань та навичок, замість виклику професійного дізнавача, який має на це відповідні повноваження. При цьому будь-яких фото доказів працівники патрульної поліції до адміністративного матеріалу не надали. Потім, працівниками Управління патрульної поліції у м. Полтава було порушено вимоги ст. 268 КУпАП в частині не надання позивачу матеріалів провадження у справі про адміністративне правопорушення для ознайомлення.

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 55100 грн. відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями працівників відповідача та стягнути судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору при подачі позову до суду у сумі 551 грн. 20 коп.

Під час розгляду справи позивач до суду подав клопотання про залучення до справи в якості співвідповідача Державну казначейську службу України, так як на його думку саме ця організація повинна від імені держави відшкодовувати йому матеріальну та моральну шкоду, завдану йому відповідачем по справі. А саме просить стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку вказану ним моральну шкоду та судові витрати по справі.

Також, просив уточнити назву відповідача по справі, а саме вказав, що його назва Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Ухвалами суду від 25 листопада 2016 року та 26 грудня 2016 року зазначені клопотання позивача були задоволенні.

У відкритому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві та надав суду докази, які маються у матеріалах справи. Далі, позивач до суду подав письмову заяву, в якій просив подальший розгляд його адміністративного позову проводити в його відсутність.

Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у відкритому судовому засіданні повністю заперечував проти позову позивача так як вважав, що поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству для забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності , підтримання публічної безпеки і порядку. Однією з функцій патрульної поліції в місті Полтава є забезпечення безпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Так , 01.06.2016 року близько 13 год 30хв. на вул. Панянки, в м. Полтава, біля перехрестя вулиць Панянки та Пролетарської (ОСОБА_4) сталося ДТП за участю автомобілів МАЗ 533702 державний номерний знак ВІ 7266 під керуванням водія ОСОБА_5 та ВАЗ 217030 ЗНГ державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія, позивача ОСОБА_1 При складанні та оформленні матеріалів ДТП поліцейські вжили усіх заходів щодо об"єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП . За наслідками встановлення обставин вчинення ДТП працівники поліції прийшли до висновку, що в діях обох водіїв - учасників ДТП, наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Так, на їх думку зіткнення відбулося у зв'язку з недотриманням кожним з водієм вимог ПДР, тому відносно кожного з водіїв були складені протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вилучення посвідчення у водіїв було проведено на підставі вимог ст. 265-1 КУпАП, оскільки в патрульних поліцейських були об"єктивні обставини вважати, що обидва водії причетні до вчинення порушення за ознаками ст. 124 КУпАП, санкція якої передбачає позбавлення права керування транспортним засобом. Щодо правомірності складання протоколу на позивача про вчинення ним правопорушення представник відповідача зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб"єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства, а складається уповноваженою особою за наслідками вчинення адміністративного правопорушення у порядку та випадках, встановленим КУпАП. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, є доказом по справі про адміністративне правопорушення. На думку представника відповідача питання щодо правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення , встановлення наявності чи відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, тощо , належить розглядати в порядку визначеним Кодексом України про адміністративні правопорушення. Розгляд та надання оцінки всім доказам, в тому числі і протоколу по справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення на дії інспекторів поліції щодо його складання предметом оскарження бути не можуть оскільки не підпадають під положення ст. 17 КАС України, якою визначено юрисдикцію адміністративних судів. Крім того, представник пояснив , що ненадання можливості позивачу ознайомитися з адміністративними матеріалами відповідно до вимог ст. 268 КУпАП не мало місця, бо після звернення позивача 02.06.2016 року до УПП в м. Полтаві ДПП з проханням ознайомитися з матеріалами пов"язаними з оформленням ДТП, учасником якого він був, це звернення було зареєстровано працівником канцелярії та резолюцією начальника Управління визначено виконавця по розгляду вказаного звернення, який отримав його 04.06.2016 року. За результатами цього звернення позивач у визначений законом строк отримав відповідь. Також, представник відповідача вважає що діями працівників поліції під час виконання ними службових обов"язків будь-якої шкоди позивачу завдано не було, бо позивачем суду не було надано жодного доказу в підтвердження завданої йому моральної шкоди. Під час подальшого розгляду справи представник відповідача до суду подав письмову заяву, в якій просив закінчити розгляд справи без його участі врахувавши при цьому письмові заперечення представника відповідача.

Представник співвідповідача по справі - Державної казначеської служби України, в судове засідання повторно не зявився хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, тому розгляд справи був проведений на підставі наявних в справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у сукупності, та провівши розгляд справи з початку, після залучення до участі в справі у якості співвідповідача Державне казначейство України, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 171-2 КАС України, справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності є адміністративними справами, а отже вирішуються за правилами, встановленими КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Судом встановлено, що патрульні Управління патрульної поліції у місті Полтаві Департаменту патрульної поліції майор поліції ОСОБА_2 та рядовий поліції ОСОБА_3 на момент оформлення ДТП, 01 червня 2016 року не провели належним чином дізнання, не виявили причин, встановлення обставин та механізму ДТП, безпідставно склали на позивача протокол про адміністративне правопорушення, в наслідок чого було порушено законні права і завдано моральної шкоди останньому, у вигляді душевного дискомфорту, переживань та шкоди, завданої діловій репутації.

Також, вказаними патрульними на позивача ОСОБА_1, який керував автомобілем НОМЕР_2 та на іншого водія автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_5 було складено протоколи про вчинення ними адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та вилучено посвідчення водіїв. Але, відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Полтава від 01. 07. 2016 року провадження відносно позивача було закрито у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, працівниками Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції були порушені вимоги ст. 268 КУпАП в частині не надання позивачу ОСОБА_1 матеріалів провадження у справі про адміністративне правопорушення для ознайомлення, так як з пояснень позивача він особисто приїздив до відділення поліції для ознайомлення з матеріалами адміністративної справи. Також, даний факт підтверджується відповідними письмовими доказами, заявами позивача (а.с. №7,8).

Відповідно до заяв про ознайомлення із матеріалами провадження про адміністративне правопорушення, які адресовані начальнику управління патрульної поліції у м. Полтава від 02. 06. 2016 року та 07. 06. 2016 року дійсно вбачається, що позивач звертався для ознайомлення із вказаними матеріалами і вказані заяви отримані відповідними працівниками, про що є відмітки, але йому було відмовлено в усній формі, а 14.06.2016 року повідомлено про це письмово.

Згідно з постановою Ленінського районного суду м. Полтава від 01. 07. 2016 року провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно позивача ОСОБА_1 було закрито у зв'язку із відсутністю в його діях складу правопорушення.

В своєму позові ОСОБА_1 ставить питання про неправомірну бездіяльність працівників патрульної служби (на час виникнення спірних правовідносини), які, на його думку, зобов'язані були вчинити ряд дій по виявленню причин, встановленню обставин та механізму ДТП, що на думку суду відповідає дійсності, бо відповідно до вимог ст. 246 КУпАП завданням провадження про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об"єктивне з"ясування обставини кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Підтвердженням цьому повинні бути зібрані докази, будь - які фактичні дані , на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Даними доказами є протоколи про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кіно зйомки, які використовуються при нагляді за виконанням норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. ( ст.251 КУпАП).

Лише після оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю орган ( посадова особа) складає протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

Як пояснили особисто в судовому засіданні свідки, інспектори майор поліції ОСОБА_2 та лейтенант поліції ОСОБА_6, що ними на місці вчинення ДТП, по вул. Панянки в. м. Полтаві з участю професійного дізнавача, інспектора сектору розшуку та дізнання Управління патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_7, з урахування всіх доказів, які були зібрані на місці ДТП, було прийняте на їх думку вірне та обґрунтоване рішення, що в даній ДТП є вина двох водіїв. Тому, на місці аварії на кожного з водіїв були складені адміністративні протоколи за ст. 124 КУпАП та вилучені в них водійські посвідчення. Після чого, зібрані адміністративні матеріали ними були передані до канцелярії Управління патрульної поліції у м. Полтава для подальшого вирішення, як це вимагає посадова інструкція.

При цьому, зазначені свідки суду стверджували, що при складанні матеріалів по ДТП вони керувалися Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженою наказом МВС України від 7 листопада 2015 р. №1395, а саме розділом VIII "Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП".

Разом з тим, суд вбачає в подальших діях працівників Управління патрульної поліції у м. Полтава Департаменту патрульної поліції порушення вимог вказаної інструкції, а саме пунктів 7, 8 Розділу VIII. "Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП де вказано, що уповноважена особа підрозділу патрульної поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинна в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об'єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в п'ятиденний строк надіслати його до відповідного суду.

В разі, якщо для обєктивного розгляду матеріалів ДТП необхідно залучити експерта, уповноваженою особою підрозділу патрульної поліції у триденний строк з вчинення ДТП готується відповідний лист до регіонального підрозділу Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України з переліком питань, які треба зясувати для прийняття обєктивного рішення у справі. При цьому строк, зазначений в пункті 7 цього розділу, продовжується на час проведення відповідного експертного дослідження.

Тому, лише в разі повного виконання наведених вище пунктів інструкції, а саме з"ясування всіх обставин скоєння ДТП вжиття інших заходів щодо обєктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, проведення експертиз, працівники поліції повинні були б скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в п'ятиденний строк надіслати його до відповідного суду.

З пояснень в суді представника відповідача - Департаменту патрульної поліції вбачається, що матеріали про ДТП, які надійшли до Управління патрульної поліції м. Полтави 01 червня 2016 року без будь-якої на те додаткової перевірки 03.06. 2016 року були направлені на розгляд до Ленінського районного суду м. Полтави ( а.с. № 6 Справа про притягнення до адміністративної відповідальності Ленінського районного суд м. Полтави № 553/2296/16-п), що свідчить про недотримання працівниками Управління патрульної поліції в м. Полтава вимог чинного законодавства України.

На підставі постанови Ленінського районного суду м. Полтава від 01. 07. 2016 року у відношенні позивача ОСОБА_1 було вирішено питання про закриття провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ , у яких беруть участь ті самі особи або особа, що до якої встановлено ці обставини.

Частиною 4 статті 72 КАС України визначено, що вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питання, чи мало місце діяння та чи вчинено воно цією особою.

Згідно зі статтею 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими для виконання на всій території України.

Отже, оскільки постановою Ленінського районного суду м. Полтава від 01.07. 2016 року, яка набрала законної сили, нею встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення на підставі протоколу від 01.01.2016 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, вказаний факт не потребує доведення під час розгляду даної справи.

Враховуючи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а також положення п. 1 ст. 247 КУпАП про те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате при відсутності події або складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність у працівників патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Полтава правових підстав для складання 01.06.2016 року протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно позивача по справі.

У зв'язку з цим суд вважає неправомірними дії працівників поліції Управління патрульної поліції у м. Полтава Департаменту патрульної поліції України інспектора майора поліції ОСОБА_2 та лейтенанта поліції ОСОБА_6 щодо складання протоколу про вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За вказаних обставин, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача в частині визнання дій працівників поліції Управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції, щодо неналежного проведення дізнання, виявлення причин, встановлення обставин та механізму ДТП, передчасне складання протоколу про адміністративне правопорушення та вилучення посвідчення водія, відмови у наданні можливості ознайомитися з матеріалами провадження у справі про адміністративне правопорушення, а тому такі дії працівників поліції слід визнати - неправомірними.

В ході розгляду справи представник відповідач, на якого відповідно до ст. 71 КАС України покладено обов'язок щодо допустимого належного доказування правомірності дій працівників Управління патрульної поліції у місці Полтава, яке є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, жодного доказу на підтвердження правомірності дій працівників поліції щодо оформлення матеріалів ДТП , яке мало місце 01 червня 2016 року з участю позивача по справі, суду не надав.

Разом з тим, позивачем ОСОБА_1 в обґрунтування неправомірної бездіяльності працівників поліції було надано докази, які підтверджують його невинуватість у зазначеній вище ДТП.

За вказаних обставин суд вважає доведеним позовну вимогу позивача щодо неправомірних дій та бездіяльності працівників Управління патрульної поліції у місті Полтаві, що є структурним підрозділом відповідача по справі, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення компенсації моральної шкоди, суд вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 46 Закону України "Про поліцію", моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні фізичній особі внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації нею своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Крім того, відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди).

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 7 ст. 1176 ЦК України порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, встановлюється законом. Таким законом є Закон України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду".

Згідно п. 4 ст. 2 вказаного Закону у позивача по справі виникло право на відшкодування за рахунок державного бюджету шкоди, оскільки відносно нього Ленінським районним судом м. Полтави було закрите адміністративне провадження про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП за відсутністю в його діях складу цього правопорушення.

При цьому суд вважає, що внаслідок незаконного притягнення позивача до адміністративної відповідальності за діяння, в якого відсутній склад правопорушення, що призвело до порушення соціальних зв"язків, гідності та ділової репутації, позивач протягом тривалого часу, переносив дискомфортні умови існування, був змушений пристосовуватись до несприятливих обставин, що є моральною шкодою, яка завдана з вини працівників поліції.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 9 Постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З врахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що моральна шкода підлягає відшкодуванню в розмірі, визначеному позивачем, що становить 2 500 грн. 00 коп., що на думку суду буде достатньо для її відшкодування. В решті позовних вимог позивачу слід відмовити за безпідставністю.

Згідно Указом Президента України від 13 квітня 2011 року N 460/2011 Державна казначейчська служба України є юридичною особою. Відповідно до ст. 176 ЦК України юридичні особи, створені державою, не відповідають за зобов'язаннями держави.

Згідно зі ст. 48 Бюджетного кодексу України в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України операцій з коштами державного бюджету. Проте Державне казначейство України не є розпорядником бюджетних коштів та не уособлює державу в бюджетних відносинах.

Відповідно до п. 8 ст.7, пунктів 1, 2 ст.23 БК України, бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями, які встановлюються Законом України "Про державний бюджет України".

Отже, відшкодування громадянинові шкоди у випадках, передбачених Законом України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", провадиться за рахунок коштів державного бюджету, тобто грошові суми відшкодовуються за рахунок Державного бюджету шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь позивача ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоду 2 500 грн. та понесені ним судові витрати по справі, що становить 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.11, 69, 70, 71, 136, 157 КАС України, на підставі ст. 56 Конституції України, ст.ст. 16, 1173-1176 ЦК України, ст.ст. 2, 3, 4 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної служби Національної поліції України про визнання дій та бездіяльності працівників патрульної поліції неправомірними і стягнення моральної шкоди задоволити частково.

Визнати неправомірними дії та бездіяльність працівників Управління патрульної поліції м. Полтава, що є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, а саме інспектора патрульної поліції роти № 3 батальйону майора поліції ОСОБА_2 та лейтенанта поліції ОСОБА_3.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2 500 грн. 00 коп., 551 грн. 20 коп. судових витрат, а всього стягнути в його користь 3 051(три тисячі п"ятдесят одна ) грн. 20 коп.

В іншій частині позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної служби Національної поліції України відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий: