Справа № 584/497/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року м. Київ К/800/20619/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Стрелець Т.Г.,

розглянула у порядку письмового розгляду касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Путивльського районного суду Сумської області від 18.05.2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2016 року за позовом ОСОБА_3 до Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась до Путивльського районного суду Сумської області з адміністративним позовом до Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, в якому просила суд визнати протиправними дії (бездіяльність) Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, яке є правонаступником Управління Пенсійного Фонду України в Путивльському районі Сумської області щодо відмови ОСОБА_3 у нарахуванні та виплаті їй компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати державної пенсії; зобов'язати Буринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_3 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати державної пенсії та зобов'язати Буринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили та виконати постанову суду негайно у межах суми плати за один місяць.

Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 18.05.2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2016 року, адміністративний позов залишено без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Як встановлено, постановою Путивльського районного суду Сумської області від 03.11.2009 року, яка набрала законної сили 29.03.2010 року, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі Сумської області здійснити ОСОБА_3 перерахунок додаткової пенсії як особі, віднесеної до 2 категорії, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 01.01.2005 року по 31.12.2007 року, з підвищенням її відповідно до законодавчо встановленого мінімального розміру за віком з 31.10.2006 року, а з 22.05.2008 року здійснити перерахунок державної та додаткової пенсій як особі постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, інваліду ІІ групи, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком та 8 мінімальних пенсій за віком.

Довідкою від 17.05.2016 року № 14/06-42 підтверджено те, що ці пенсійні виплати за період з 01.01.2005 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 30.06.2010 року були нараховані та виплачені ОСОБА_3 09.07.2010 року основними відомостями в загальній сумі 101879 грн. 64 коп., а з липня 2010 року основна та додаткові пенсії виплачувались їй у встановлених судом розмірах.

09 лютого 2016 року ОСОБА_3 звернулась до відповідача з заявою, у якій просили повідомити, чи нараховувалась, виплачувалась їй компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, якщо ні - просила провести відповідні дії.

Листом від 15.02.2016 року відповідач повідомив про відсутність підстав для компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії.

З адміністративним позовом ОСОБА_3 звернулась 25.04.2016 року.

Згідно з частинами 1, 2 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 4 Закону України від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Як встановлено, пенсійні виплати були нараховані та виплачені ОСОБА_3 09.07.2010 року, тобто саме у цьому місяці, за наявності підстав, повинна була провадитись виплата компенсації.

Колегія суддів зазначає, що із вказаного часу позивач принаймні повинен був дізнатись про порушення своїх прав, оскільки можливість встановити факт виплати або не виплати компенсації у ОСОБА_3 з'явилась одночасно з виникненням в Управління Пенсійного фонду відповідного обов'язку.

Та обставина, що позивач 09.02.2016 року, тобто більше ніж через 5 з половиною років з моменту виплати пенсії, звернувся до відповідача з заявою, у якій просив повідомити, чи виплачувалась йому компенсація не свідчить про те, що лише у цей час він дізнався чи міг дізнатись про порушення своїх прав, оскільки, як зазначалось, така можливість у нього виникла ще у 2010 році.

Оскільки з позовом ОСОБА_3 звернулась лише 25.04.2016 року, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку щодо пропуску строк звернення до суду.

Відповідно до статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи, що суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, то дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду.

При цьому, колегія суддів вважає, що позовна заява та додані до неї матеріали не містять даних, які вказують на можливість визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними. Заявник не зазначив про причини пропуску строку звернення до суду та не надав матеріалів, які б вказували на поважність таких причин.

З огляду на вказані обставини, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про залишення позову без розгляду.

Касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, ухвалу Путивльського районного суду Сумської області від 18.05.2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: