Справа № 310/7656/16-а
Суддя: Черткова Н. І.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/7656/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 грудня 2016 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого: судді Черткової Н.І.,

при секретарі судового засідання - Димовій Л.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_3 до Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним рішення Бердянського обєднаного УПФУ в Запорізькій області щодо відмови в призначенні пенсії та зобовязання цього органу призначити пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ « Про прокуратуру», -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним рішення Бердянського обєднаного УПФУ в Запорізькій області щодо відмови в призначенні пенсії та зобовязання цього органу призначити пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ « Про прокуратуру».

У позові ОСОБА_3 вказувала, що 17.10.2016 вона звернулась до Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення їй пенсії за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру від 05.11.1991№1789ХІІ (в редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663 ІІІ), та розрахунку пенсії у розмірі 90% від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до листа Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 31.10.2016 №154/м-4 їй було відмовлено у призначенні такої пенсії. Відмову Відповідач мотивував тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213 у звязку з неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення спеціальних пенсій, на загальних підставах з 1 червня 2015 року були скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Бердянське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області вважало, що з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними Законами, не призначаються. Оскільки на сьогодні окремого нормативного акту, який би регулював порядок призначення, виплати та перерахунку спеціальних пенсій окремим категоріям громадян не прийнято, управління не має підстав для призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Таким чином, відповідачем було відмовлено позивачу у встановленні 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, до якого зараховується час роботи на прокурорських посадах та половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі, а також відмовлено в нарахуванні пенсії у розмірі 90% від суми місячного (чинного) заробітку.

Вказане рішення Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області позивач вважав протиправним, тому оскаржував його з підстав викладених у позові.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав.

Суд, заслухав сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав

Судом встановлено, що 28.06.1996 Запорізьким державним університетом позивачу видано диплом ЛН № 011104 спеціаліста, яким підтверджується, що він навчався на юридичному факультеті Запорізького державного університету та здобув вищу юридичну освіту з присвоєнням кваліфікації спеціаліста юрист. Навчання проходила у період з 01.09.1991 по 30.06.1996, що складає 4 роки 9 місяців 20 днів.

На день звернення до Бердянського обєднаного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області 17.10.2016, загальний стаж роботи позивача складав 21 рік 9 місяців 2 дні, що складається з половини строку навчання 2 роки 4 місяці 29 днів. Строк роботи на прокурорсько-слідчих посадах складає 17 років 9 місяців 2 дні.

Щодо застосування до спірних правовідносин у цій справі положень спеціальних норм, а саме положень ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ, суд виходить з нижченаведеного.

Відповідно до статті 8 ОСОБА_4 України в Україні діє принцип верховенства права. ОСОБА_4 України має найвищу юридичну силу та пріоритет над іншими нормативно - правовими актами. Закони та підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_4 і повинні відповідати їй.

ОСОБА_4 є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_4 України гарантується.

Статтею 46 ОСОБА_4 України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 58 ОСОБА_4 України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами статті 64 ОСОБА_4 України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених ОСОБА_4 України.

За приписами статей 21, 22 ОСОБА_4 України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

ОСОБА_5 Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист і сформулював чітку правову позицію, згідно з якою ОСОБА_4 України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 ОСОБА_4 України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення ОСОБА_5 Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справах щодо права на пільги від 20 березня 2002 року № 5-оп/2002 щодо пільг, компенсацій і гарантій та від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 про рівень пенсій і щомісячного довічного грошового утримання)

У зазначених рішеннях ОСОБА_5 Суд України вказує на те, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян якпід час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (рішення № 5-рп/2002).

22.05.2008 року ОСОБА_5 Суд України в рішенні №10-рп/2008 зазначив, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів. Тлумачення словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині третій статті 22 ОСОБА_4 України, ОСОБА_5 Суд України дав у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005, згідно з яким «...конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод - є їх обмеження. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними». ОСОБА_5 Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно раніше закріплених в них прав і свобод людини і громадянина ОСОБА_5 Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Виходячи з висловленого у рішеннях ОСОБА_5 Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства або прийняттям нових законодавчих актів.

Частинами першою -третьою статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні адміністративної справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського

Суду з прав людини; звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_4 України гарантується.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-ІV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і протоколів до неї та практику Суду як джерело права.

Зокрема, статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції кожній фізичній або юридичні особі гарантовано право мирно володіти своїм майном. При цьому зазначено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В пунктах 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» від 01.06.2006 Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності (cf, Ргеssos Соmраnіа Nаvіега S.А. v. Веlgіum, рішення від 20 листопада 1995 року, серія А, № 332, с. 21, п. 31).

Аналогічна правова позиція щодо права власності особи сформульована Європейським судом з прав людини і в справі «Стреч проти Сполучного Королівства» (Stretch - United Kingdom, № 44277/98, рішення від 24.04.2003).

Отже, в розумінні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, позивач, перебуваючи на службі в органах прокуратури, мав законні сподівання отримання пенсії за вислугу років за наявності 20 річного стажу, які ґрунтувалися нормах статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції від 12.07.2001), і які були звужені статтею 86 Закону № 1697-VII.

Крім того, при винесені рішення, суд враховує, що відповідно до ст. 24 Закону України «Про вищу освіту» встановлюються такі рівні акредитації вищих навчальних закладів: вищий навчальний заклад першого рівня акредитації; вищий навчальний заклад другого рівня акредитації; вищий навчальний заклад третього рівня акредитації та вищий навчальний заклад четвертого рівня акредитації. Вищим навчальним закладом четвертого рівня акредитації є вищий навчальний заклад, у якому здійснюється підготовка фахівців за напрямами освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра, спеціальностями освітньо-кваліфікаційних рівнів спеціаліста, магістра.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про вищу освіту» навчальний заклад такого типу, як університет, це багатопрофільний вищий навчальний заклад четвертого рівня акредитації, який провадить освітню діяльність, пов'язану із здобуттям певної вищої освіти та кваліфікації широкого спектра природничих, гуманітарних, технічних, економічних та інших напрямів науки, техніки, культури і мистецтв, проводить фундаментальні та прикладні наукові дослідження, є провідним науково-методичним центром, має розвинуту інфраструктуру навчальних, наукових і науково-виробничих підрозділів, відповідний рівень кадрового і матеріально-технічного забезпечення, сприяє поширенню наукових знань та здійснює культурно-просвітницьку діяльність.

Отже, суд обгрунтовано вважає, що до 20-річного стажу, який дає право позивачу на пенсію за вислугу років, має бути зараховано половина строку навчання на юридичному факультеті у Запорізькому державному університеті.

Таким чином, судом встановлено, що стаж роботи позивача на день звернення до Бердянського обєднаного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області, 17.10.2016, що дає право на пенсію за вислугу років згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», становить 20 років 1 місяць 1 день, з яких: 17 років 9 місяців 2 дні стаж роботи на прокурорсько-слідчих посадах та 2 роки 4 місяці 29 днів половина строку навчання.

Також, відповідно до ст. 50-1 зазначеного Закону, пенсія призначається у розмірі 80% від суми місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен рік роботи понад 10 років на прокурорських посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90% від суми місячного (чинного) заробітку.

Враховуючи, що в органах прокуратури ОСОБА_3 працює 17 років 9 місяців та 2 дні, суд погоджується з доводами позивача, що станом на 17.10.2016 пенсія їй має бути призначена у розмірі 90% від суми місячного заробітку.

Вимоги позивача про зобов"язання Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести обчислення, призначити та виплачувати їй пенсію за вислугу років з 17.10.2016 року відповідно до статті 50-1 ЗУ "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789 - ХІІ у розмірі 90 % від суми заробітної плати, з наступним проведенням перерахунку її пенсії, у зв"язку із підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури, виходячи із місячного заробітку за відповідною посадою, з якої призначено пенсію, не підлягають задовленню, оскільки суд вважає ці вимоги передчасними, оскільки вони регулюють правовідносини між сторонами, які можуть виникнути в майбутньому, тому відсутній спір на теперішній час.

На підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», ст. 25 Закону України «Про вищу освіту» та керуючись ст.ст. 2,11, 12, 18, 69-71, 94, 104, 158-163, 171 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним рішення Бердянського обєднаного УПФУ в Запорізькій області щодо відмови в призначенні пенсії та зобовязання цього органу призначити пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ « Про прокуратуру», задовольнити частково.

Визнати неправомірним рішення Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугу років та протиправними дії Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у призначенні ОСОБА_3 пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-XII (в редакції Закону від 15.01.2011) .

Зобовязати Бердянське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до 20-річного стажу, який дає ОСОБА_3 право на пенсію за вислугу років, половину строку навчання на юридичному факультеті Запорізького національного університету з 01.09.1991 р. по 30.06.1996 р., тобто 2 роки 4 місяці 29 днів.

Зобовязати Бердянське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести обчислення, призначити та виплачувати ОСОБА_3 пенсію за вислугу років з 17.10.2016 р. відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII (в редакції Закону від 15.01.2011) у розмірі 90% від суми заробітної плати.

Стягнути з Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 551,20 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду на протязі десяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у судовому розгляді, але не були присутніми при проголошенні постанови суду, мають право її оскаржити на протязі десяти днів з дня отримання її копії.

Cуддя: