Справа № 816/2245/16
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

27 грудня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/2245/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ясиновського І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Петренко О.В.,

розглянувши у судовому засіданні заяву Одеської митниці ДФС про роз'яснення ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

08 грудня 2016 року Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Одеської митниці ДФС, відповідно до якої просив:

- визнати протиправним та скасувати Рішення №КТ-501-2016 про визначення коду товару від 28.11.2016, прийняте Одеською митницею ДФС, митним постом "Одеса-порт" та картку відмови до нього №500060705/2016/00012 від 28.11.2016;

- визнати протиправним та скасувати Рішення №КТ-502-2016 про визначення коду товару від 28.11.2016, прийняте Одеською митницею ДФС, митним постом "Одеса-порт";

- визнати протиправним та скасувати Рішення №КТ-503-2016 про визначення коду товару від 28.11.2016, прийняте Одеською митницею ДФС, митним постом "Одеса-порт".

- зобов'язати Одеську митницю ДФС, митний пост "Одеса-порт" здійснити митне оформлення товару за кодом УКТЗЕД НОМЕР_1, вказаному у графі 33 митних декларацій №500060705/2016/000398 від 18.10.2016, №500060705/2016/000411 від 20.10.2016, №500060705/2016/000416 від 21.10.2016, та з описом товару, наведеним у графі 31 зазначених митних декларацій.

Ухвалою суду від 12 грудня 2016 року провадження у справі відкрито.

09 грудня 2016 року до суду надійшло клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії рішень Одеської митниці ДФС від 28.11.2016 про визначення коду товару №КТ-501-2016, №КТ-502-2016, №КТ-503-2016 на час розгляду судової справи.

Ухвалою суду від 12 грудня 2016 року задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" про забезпечення адміністративного позову. Забезпечено адміністративний позов шляхом зупинення дії Рішень Одеської митниці ДФС про визначення коду товару від 28.11.2016 №КТ-501-2016, №КТ-502-2016, №КТ-503-2016 до вирішення спору по суті.

20 грудня 2016 року (вх.№ 23117/16) до суду надійшла заява Одеської митниці ДФС про роз'яснення ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року про забезпечення позову.

Заявник у судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, надав клопотання про відкладення розгляду заяву у зв'язку із зайнятістю останнього.

Позивач у судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, надав клопотання про розгляд заяви за відсутності представника.

Відповідно до частини 3-4 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення протягом десяти днів із повідомленням заявника (особи, яка бере участь у справі, державного виконавця, які звернулися із заявою про роз'яснення судового рішення) та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення. Подання заяви про роз'яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви Одеської митниці ДФС про роз'яснення судового рішення за даної явки.

Частинами 1-2 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Надаючи оцінку заяві про роз'яснення ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року про забезпечення позову, суд зауважує, що остання вмотивована тим, що позивач має обовязок подати додаткові митні декларації, в яких визначити код УКТЗЕД товару. Декларування останнім імпортованого товару за кодом, визначеним митним органом на підставі оскаржених рішень, призведе до необхідності сплати акцизного податку в той час, як правомірність рішення про визначення коду товару буде встановлюватися в суді під час розгляду справи по суті, оскільки визначений митним органом код УКТЗЕД НОМЕР_2 (середній дистилят), є підакцизним в силу вимог п.215.3.4 ст.215 Податкового кодексу України. У такому разі, у випадку скасування рішень митного органу при вирішенні справи по суті, в межах якої постановлено ухвалу про забезпечення позову, а також набрання законної сили таким рішенням суду позивач зможе скористатись своїм правом, визначеним положеннями пунктів 43.3-43.5 статті 43 Податкового кодексу України, якими передбачено процедуру повернення надмірно сплачених до бюджету коштів. І лише за її результатами та за умови додержання позивачем вимог, встановлених законодавством, зможе отримати такі кошти.

Судом викладене заявником не заперечується, навпаки суд наголошує, що самим відповідачем надано підтвердження посиланню позивача на той факт, що у випадку сплати позивачем акцизного податку в той час, як правомірність підстав для такої сплати буде вирішуватися судом під час розгляду справи по суті, а, в свою чергу, процедура повернення надмірно сплачених до бюджету коштів є досить тривалою та ускладненою, то позивачеві для відновлення його прав та інтересів та відновлення попереднього стану, який існував до прийняття оскаржуваних рішень, необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Судом не заперечується обов'язок позивача справно сплачувати податки та відповідні збори, в тому числі на підставі рішень контролюючих органів, однак факт наявності чи відсутності законних підстав для прийняття рішення про визначення коду товару на підставі якого позивач має здійснити нарахування та внесення відповідних платежів, є предметом судового розгляду. В той же час, як вказує заявник, позивач не може одночасно оскаржувати рішення контролюючого органу та просити суд про повернення надміру сплачених платежів здійснених ним на підставі таких рішень, а повинен після набрання законної сили рішення суду про визнання протиправним та скасування рішення контролюючого органу (у випадку здійснення позивачем одночасно із оскарженням рішень сплати акцизу), у порядку передбаченому Податковим кодексом України, звертатися із відповідною заявою про повернення надміру сплачених платежів. За наслідками розгляду якої йому може бути, крім іншого, відмовлено у поверненні коштів (відмовлено у надані висновку), у зв'язку із чим позивач зобов'язаний буде звертатися до суду за захистом порушених прав. Таким чином, відсутність у позивача можливості одночасно із оскарженням рішення про визначення коду товару просити суд зобов'язати повернути надміру сплачені платежі призводить до негативних наслідків для позивача у вигляді необхідності вжиття значних зусиль до відновлення попереднього становища останнього, яке існувало станом на момент звернення до суду про оскарження рішення про визначення коду товару.

В разі ж набрання законної сили судовим рішенням про відмову у задоволенні вимог позивача в межах даної справи (в частині відмови визнання протиправним та скасування рішення митного органу про визначення коду товару) позивач буде зобов'язаний забезпечити відповідні сплати обов'язкових платежів, виходячи із суми коштів визначеної в декларації на підставі рішення контролюючого органу про визначення коду товару.

При цьому, варто зауважити на помилковість висновків заявника про прийняття судом рішення без розгляду справи по суті, оскільки ухвалою суду лише вирішено клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову, яке вирішується ухвалою суду негайно, а саме: зупинено дію оскаржуваних рішень. В той же час, суд звертає увагу, що самі оскаржуванні рішення, ухвалою про вжиття заходів забезпечення позову, не визнано нечинними та не скасовано, оскільки спір по суті не вирішено. Правомірність оскаржуваних рішень буде вирішено за наслідками розгляду справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Надаючи оцінку заяві в частині зазначення заявником про незрозумілості вказаної вище ухвали, а саем: яким чином Одеська митниця ДФС повинна здійснювати контроль правильності класифікації товарів у випадку подання позивачем або його уповноваженими особами митних декларацій на товари за кодом за УКТЗЕД, який не відповідає рішенням про визначення коду товару від 28.11.2016 № КТ-501-2016, № КТ-502-2016, № КТ-503-2016, у той час як ці ж рішення судом не скасовані, а отже у відповідності до частини 7 статті 69 Митного кодексу України вони є обов'язковими, - суд виходив з наступного.

Суд звертає увагу, що ухвалою від 12.12.2016 вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії Рішень Одеської митниці ДФС про визначення коду товару від 28.11.2016 №КТ-501-2016, №КТ-502-2016, №КТ-503-2016до вирішення спору по суті. Суд не приймав рішень, в тому числі шляхом забезпечення позову, про заборону Одеській митниці здійснювати контроль правильності класифікації товарів та визначення їх коду у випадку подання позивачем або його уповноваженими особами митних декларацій у майбутньому.

Повноваження та порядок дій митниці у випадку подання суб'єктом декларування митних документів визначений Митним кодексом та іншим законодавством у сфері митного контролю, якими заявник повинен керуватися.

Суд не вирішував питання заборони митниці вчиняти певні дії та/або утриматися від вчинення певних дій, відповідно підстав для роз'яснення, яким чином здійснювати контроль правильності класифікації товарів та визначення їх коду, у випадку подання позивачем митних декларацій у майбутньому не можуть бути роз'ясненні, як такі що не входять до предмету ухвали від 12.12.2016 і стосуються про вищевказані можливі події, які можуть виникнути у майбутньому.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року про забезпечення позову ґрунтується на положеннях чинного законодавства є чіткою та зрозумілою та не потребує роз'яснення.

На підставі викладеного, керуючись статтею 170 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Одеської митниці ДФС про роз'яснення ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Суддя І.Г. Ясиновський