Справа № 813/4129/16
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року справа № 813/4129/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Потабенко В.А.,
за участю секретаря судового засідання Василько А.В.,

з участю:

представника позивача Савайди М.В., згідно довіреності,

представника відповідача Гашука Б.Б., згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини польової пошти НОМЕР_1 про визнання протиправним і скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до військової частини польової пошти НОМЕР_1 (далі ВЧ ВП НОМЕР_1 , відповідач), з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини польової пошти НОМЕР_1 за № 220 від 12.09.2016 року про продовження з 12.09.2016 року військової служби за контрактом від 12.09.2013 року понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації молодшому сержанту ОСОБА_1 ;

- зобов`язати командування військової частини польової пошти НОМЕР_1 вирішити питання про звільнення з військової служби ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням дії строку контракту від 12.09.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваний наказ командира військової частини польової пошти НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 220 від 12.09.2016 року щодо продовження ОСОБА_1 строку контракту понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації, а також на строк, необхідний для визначення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я та прийняття рішення щодо укладення нового контракту є протиправним, адже у відповідності до п. "а" ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби, зокрема, у зв`язку з закінченням строку контракту. Крім того, позивач наголошує, що вказаний контракт продовжений в односторонньому порядку. Враховуючи наведене, позивач просить скасувати вищевказаний наказ та просить звільнити його з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та наданих суду поясненнях підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив. Свою позицію щодо позову виклав у письмових запереченнях на адміністративний позов, які подав суду 16.12.2016 року. Суть наданих заперечень полягає в тому, що відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у разі настання особливого періоду для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації, крім випадків, визначених абзацом 2 ч. 3 цієї ж статті та ч. 8 ст. 26 цього Закону. Крім того, представник відповідача наголосив, що відповідно до п. 2 ст. 252 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року, у разі оголошення мобілізації і настання особливого періоду військовослужбовці Збройних Сил України звільненню не підлягають та продовжують проходити військову службу понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації, крім випадків, визначених ч. 8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Отже, враховуючи те, що у проміжках між періодами проведення мобілізації особливий період не припинявся, підстав для скасування наказу командира військової частини польової пошти НОМЕР_1 за № 220 від 12.09.2016 року немає. А, відтак, немає підстав для звільнення позивача з військової служби в зв`язку з закінченням дії контракту. Враховуючи наведене, представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 12.09.2013 року позивачем та Міністерством оборони України в особі ТВО командира військової частини НОМЕР_2 було укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України.

Пунктом 3 цього контракту визначено, що він є строковим та укладений відповідно до строків, встановлених законодавством, за погодженням сторін на три роки.

12.09.2016 року командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 видано наказ (по стройовій частині) № 220, яким строк дії контракту з ОСОБА_1 продовжено понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації, а також на строк, необхідний для визначення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я та прийняття рішення щодо укладення нового контракту.

Позивач стверджує, що 10.09.2016 року ним було подано рапорт про звільнення з військової служби у зв`язку з закінченням строку контракту.

Однак, 16.09.2016 року командуванням військової частини польова пошта НОМЕР_1 позивачу було відмовлено у задоволенні рапорту.

В подальшому, 20.09.2016 року позив отримав витяг із наказу №220 від 13.09.2016 року, командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 про продовження з 12.09.2016 року військової служби за контрактом понад встановлена строки на період до оголошення демобілізації, а також на строк, необхідний для визначення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я та прийняття рішення щодо укладення нового контракту молодшому сержанту ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з продовженням дії вказаного контракту, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір у даній справі, суд керувався наступним.

Спірні правовідносини у даній справі, а саме правове регулювання проходження в Україні військової служби, регулюються Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", Указом Президента України про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України № 1153/2008 від 10.12.2008 року та іншими нормативно правовими актами.

У відповідності до п. 2 ч. 9 ст. 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", у разі настання особливого періоду, для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації, крім випадків, визначених абзацом другим частини третьої цієї статті та частиною восьмою статті 26 цього Закону.

Абзац 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" говорить про те, що для військовослужбовців строкової військової служби та військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, які під час дії особливого періоду вислужили не менше 11 місяців, осіб, звільнених з військової служби під час дії особливого періоду, які приймаються на військову службу за контрактом у період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану (настання воєнного часу) або оголошення рішення про демобілізацію, строк військової служби в календарному обчисленні встановлюється шість місяців. Строк проходження військової служби для таких військовослужбовців може бути продовжено за новими контрактами на строк шість місяців.

Оскільки позивач проходить військову службу за контрактом, до нього не можна застосовувати положення абз. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Частиною 8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці:

1) з моменту оголошення мобілізації до часу, визначеного пунктами 2 або 3 цієї частини:

а) жінки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу;

б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу;

в) у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку;

г) у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання;

ґ) через такі сімейні обставини або інші поважні причини:

виховання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, яка (який) не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей віком до 18 років, які з нею (з ним) проживають, без батька (матері);

утримання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, яка (який) не перебуває у шлюбі, повнолітньої дитини віком до 23 років, якщо вона (він) є інвалідом I чи II групи;

необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років;

наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років;

д) у зв`язку з проведенням організаційних заходів у порядку, визначеному Генеральним штабом Збройних Сил України, за умови завершення виконання визначених завдань;

е) через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків;

є) призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також які вислужили встановлені строки строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу у строки, визначені рішенням Президента України;

ж) які вислужили строк військової служби за контрактом, укладеним на умовах, передбачених абзацом другим частини третьої статті 23 цього Закону;

з) які досягли граничного віку перебування військовозобов`язаних у запасі, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду.

Військовослужбовці також можуть бути звільнені з військової служби з підстав, передбачених пунктами "в", "г", "е", "є", "и" частини шостої та пунктами "в", "г", "е", "є" частини сьомої цієї статті;

Також з військової служби звільняються військовослужбовці, які є студентами, аспірантами чи докторантами денної форми навчання та були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. Такі особи можуть продовжувати військову службу, якщо вони виявили таке бажання.

2) під час воєнного стану:

а) які досягли граничного віку перебування військовозобов`язаних у запасі, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду;

б) визнані за станом здоров`я непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку;

в) у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі;

г) призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також які вислужили встановлені строки строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу у строки, визначені рішенням Президента України;

3) після прийняття рішення про демобілізацію:

а) призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також які вислужили встановлені строки строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, у строки, визначені рішенням Президента України;

б) у зв`язку із закінченням строку контракту, укладеного під час особливого періоду, та небажанням проходити військову службу за новим контрактом.

Як вбачається з позовної заяви, позивач при обґрунтуванні позовних вимог покликається на п. "а" ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", в якому зазначено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби, зокрема у зв`язку із закінченням строку контракту.

Однак, суд зазначає, що на момент винесення оскаржуваного наказу діяла норма, що викладена в п. 2 ч. 9 ст. 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу згідно якої, у разі настання особливого періоду, для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації, крім випадків, визначених абзацом другим частини третьої цієї статті та частиною восьмою статті 26 цього Закону.

Щодо покликання позивача у позовній заяві на те, що відповідач на свій розсуд проводить паралель між частковою мобілізацією та поняттям особливого періоду, суд зазначає, що указом в.о. Президента України "Про часткову мобілізацію" № 303/2014 від 17.03.2014 року, затв. Законом України від 17.03.2014 року № 1126-VII, у зв`язку з різким ускладненням внутрішньополітичної обстановки, втручанням Російської Федерації у внутрішні справи України, зростанням соціальної напруги в Автономній Республіці Крим і місті Севастополі, оголошено та розпочато часткову мобілізацію.

Згідно листа Міністерства оборони України № 322/2/8417 від 01.10.2015 року "Щодо особливого періоду", у відповідності до ст. 1 Закону України "Про оборону України" з моменту оголошення Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17.03.2014 року № 303/2014 в Україні настав особливий період, який діє і на даний час.

Указу Президента України про оголошення демобілізації та переходу на мирний час станом на момент розгляду справи в суді не існує.

Отже, з врахуванням вищенаведеного, оскаржений у даній справі наказ командира військової частини польової пошти НОМЕР_1 за № 220 від 12.09.2016 року про продовження з 12.09.2016 року військової служби за контрактом від 12.09.2013 року понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації молодшому сержанту ОСОБА_1 відповідає вимогам чинного на момент закінчення строку дії контракту та винесення оскаржуваного наказу законодавства України, а саме вимогам п. 2 ч. 9 ст. 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Суд також вважає за необхідне зазначити, що позивачем в судовому засіданні не надано доказів існування інших обставин, передбачених Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", що могли б слугувати підставами для звільнення ОСОБА_1 під час дії особливого періоду з військової служби.

З урахуванням наведеного, у суду відсутні жодні підстави для визнання оскаржуваного наказу командира військової частини польової пошти НОМЕР_1 за № 220 від 12.09.2016 року протиправним та його скасування.

Звідси, у зв`язку з відмовою у задоволенні вищевказаної позовної вимоги, у суду немає підстав і для задоволення вимоги позивача щодо зобов`язання командування військової частини польової пошти НОМЕР_1 вирішити питання про звільнення позивача з військової служби у зв`язку із закінченням дії строку контракту від 12.09.2013 року.

Тому, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати в цій справі стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 7-11, 14, 18, 19, 69-71, 72, 86, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186, 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 03.01.2017 року

Суддя Потабенко В.А.