Справа № 803/3881/15
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року м.Київ К/800/24963/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Стрелець Т.Г.,

Черпіцька Л.Т.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Волинської митниці ДФС на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 січня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТМ Агросервіс» до Волинської митниці ДФС про скасування рішення, картки відмови та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТМ Агросервіс» звернулося з позовом до Волинської митниці ДФС, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 01 жовтня 2015 року №205000011/2015/000085/2 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01 жовтня 2015 року №205070000/2015/00072; зобов'язати прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених платежів, а саме ввізного мита в сумі 11104,74 грн. та податку на додану вартість в сумі 46639,89 грн. та подати його на виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про безпідставність винесення відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів та визначення митної вартості за резервним методом, оскільки ним надано всі необхідні документи для визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Вважав прийняті відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними і необґрунтованими, та такими, що призвели до переплати позивачем ввізного мита та податку на додану вартість.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 28 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2016 року, позов задоволено частково; визнано протиправними та скасовано рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 01 жовтня 2015 року №205000011/2015/000085/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01 жовтня 2015 року №205070000/2015/00072; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В частині задоволених позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови у митному оформленні товарів рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані безпідставністю коригування митницею митної вартості, оскільки позивачем надано митному органу всі передбачені чинним законодавством документи, необхідні для визначення митної вартості ввезеного товару. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення надмірно сплачених митних платежів, суди зазначили про їх передчасність та недотримання позивачем порядку повернення з бюджету надмірно або помилково сплачених сум.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями в частині задоволених позовних вимог, Волинська митниця ДФС звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати судові рішення в частині скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 01 жовтня 2015 року №205000011/2015/000085/2 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01 жовтня 2015 року №205070000/2015/00072, прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

У касаційній скарзі митниця зазначає про правомірність визначення митної вартості із застосуванням резервного методу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТМ Агросервіс» у поданих запереченнях просить залишити касаційну скаргу без задоволення, судові рішення - без змін. Вказує, що доводи відповідача про ненадання позивачем повного пакету документів, що підтверджують митну вартість ввезеного товару, спростовуються наявними у справі доказами та наданої ним оцінки судами першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 15 вересня 2015 року між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТМ Агросервіс» (покупець) та компанією «MYGROUP Service» s.r.o. (продавець) укладений контракт №15/09/2015-01, відповідно до умов якого продавець зобов'язується поставити та передати у власність покупця сільськогосподарську техніку та запасні частини до неї, на умовах, які в кожному окремому випадку визначаються в специфікації. Оплата за товар здійснюється у формі 100% передоплати, або по факту поставки товару, якщо інші умови оплати не визначені в специфікації.

15 вересня 2015 року між сторонами контракту підписано Специфікацію №1, якою визначалась партія товарів, що підлягали поставці покупцю із зазначенням їх кількості та ціни.

25 вересня 2015 року ТОВ «ДТМ Агросервіс» через декларанта для митного оформлення й митного контролю товарів та транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон, Волинській митниці ДФС подано пакет документів на товар - плуг оборотний, відвального типу, бувший у використанні, торгівельної марки LEMKEN, в кількості 1 шт., за ціною 19950,00 євро., придбаного підприємством згідно контракту від 15 вересня 2015 року №15/09/2015-01, укладеного з компанією MYGROUP Services.r.o., інвойс від 25 вересня 2015 року №0030/2015, та подано митну декларацію №205070000/2015/015265, яка 28 вересня 2015 року анульована декларантом.

28 вересня 2015 року декларантом подано нову митну декларацію №205070000/2015/015640, до якої додано аналогічний інвойс за №0030/2015 від 25 вересня 2015 року, із зазначенням вартості товару «плуг оборотний, відвального типу, бувший у використанні, торгівельної марки LEMKEN, в кількості 1 шт.» в розмірі 11500,00 євро.

29 вересня 2015 року декларантом для митного оформлення й митного контролю товарів та транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон, Волинській митниці ДФС подано пакет документів на товар - плуг оборотний, відвального типу, бувший у використанні, торгівельної марки LEMKEN, в кількості 1 шт., за ціною 11500,00 євро., придбаного підприємством згідно контракту №15/09/2015-01 від 15 вересня 2015 року, укладеного з компанією MYGROUP Services.r.o., інвойс №0030/2015 від 25 вересня 2015 року, та подано митну декларацію №205070000/2015/015866 та декларацію митної вартості за ДМВ-1 від 29 вересня 2015 року.

На підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом подані наступні документи: контракт від 15 вересня 2015 року №15/09/2015-01; специфікація від 15 вересня 2015 року №1 до контракту; інвойс від 25 вересня 2015 року №0030/2015; лист компанії «MYGROUP Service» s.r.o від 29 серпня 2015 року про допущення помилки щодо ваги товару, декларацію про відповідність продукції вимогам технічних регламентів від 29 вересня 2015 року №UA.029.D.00495-15, міжнародну транспортну накладну (CMR) від 25 вересня 2015 року №125.

Митна вартість товару задекларована за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у розмір 11500 євро.

З посиланням на виявлення під час здійснення митного контролю митним органом розбіжностей у наданих документах та неповноту відомостей, митницею 29 вересня 2015 року електронним повідомленням №1 запропоновано декларанту надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: комерційну пропозицію (прайс-лист), платіжний документ про передоплату, декларацію країни експорту, інші документи, наявні у декларанта для підтвердження митної вартості.

На виконання вимог митниці позивачем надано: комерційну пропозицію (прайс-лист) від 20 вересня 2015 року №б/н, платіжний документ про передоплату від 22 вересня 2015 року №60, декларацію країни експорту від 29 вересня 2015 року №15CZ5300002GDFXHB0, та повідомлено про неможливість надання прас-листа від виробника через відсутність прямого контакту з ним.

Митним органом 29 вересня 2015 року повторно направлено товариству повідомлення №2 про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості: закупівельну фактуру, висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та розрахунок ціни (калькуляцію).

У відповідь на повідомлення №2 декларантом надано наступні документи: закупівельну фактуру від 25 вересня 2015 року №22150130, експертний висновок Волинської ТПП від 30 вересня 2015 року №В-745, та вказано про неможливість подання розрахунку ціни (калькуляції) через відсутність прямого зв'язку з виробником товару.

30 вересня 2015 року декларант отримав повідомлення №3 від Волинської митниці ДФС про надання документів на підтвердження заявленої митної вартості, а саме: виписки з бухгалтерської документації, платіжного доручення, яке містить реквізити, що дадуть змогу ідентифікувати оплату за дану поставку.

У відповідь на вказане повідомлення декларант подав виписку з бухгалтерської документації від 30 вересня 2015 року №б/н та платіжне доручення від 22 вересня 2015 року №60.

За результатами розгляду поданих позивачем основних та додаткових документів, 01 жовтня 2015 року Волинською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №205000011/2015/000085/2, яким визначено митну вартість товару «плуг оборотний, відвального типу, бувший у використанні, торгівельної марки LEMKEN, в кількості 1 шт.» за ціною 20282,25 євро. Різниця між митною вартістю, визначеною митницею та митною вартістю визначеною декларантом за першим методом складає 8782,25 євро.

У графі 33 рішення зазначено, що митна вартість за ціною договору щодо товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визначена у зв'язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та місять розбіжності. Зазначено, що декларантом уже подавалась митна декларація з аналогічним інвойсом, проте в ній було зазначено вартість товару (плуга LEMKEN) в розмірі 19950 євро., яка була анульована декларантом, і було оформлено нову митну декларацію, в якій було зазначено вартість товару - 11500 євро. Також вказано, що надане декларантом платіжне доручення від 22 вересня 2015 року №60 на суму 80000 євро не містить реквізитів, що дають змогу ідентифікувати оплату за дану поставку товару. Вказано, що відповідно до наданої декларантом фактури від 25 вересня 2015 року №221501330, компанія «MYGROUP Service» s.r.o. (постачальник), придбала товар, який продає позивачу, за ціною 12100 євро, в той час, як декларантом заявлено ціну вказаного товару в розмір 11500 євро. Наданий декларантом експертний висновок Волинської ТПП від 30 вересня 2015 року №В-745 не містить інформації про якісні та вартісні характеристики товару, а лише вказує на контрактну вартість плуга Lemken Evrodiamant 10, посилаючись на інвойс від 25 вересня 2015 року №0030/2015 (11500 євро). У зв'язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості. А саме методу 2а (ст.59 МКУ та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Митну вартість визначено за резервним методом згідно ст.64 МКУ на підставі цінової інформації, наявної у митного органу (ст.33 МКУ): МД від 13 серпня 2015 року №902030001/2015/310696.

Також, 01 жовтня 2015 року митним органом позивачу видано картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2015/00072.

В подальшому задекларований товар випущений у вільний обіг за ВМД від 28 жовтня 2015 року №205070001/2015/013805.

Відповідно до ст.ст.49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною ч.5 ст.54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 ст.58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України.

Судами попередніх інстанції обґрунтовано відхилені посилання відповідача на неподання декларантом в повному обсязі витребуваних документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, яка підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів в повному обсязі, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару митним органом визначено те, що декларантом до митного оформлення було подано документи, що містять розбіжності в ціні товару, з наданого платіжного доручення неможливо встановити що оплата проводилась саме за товар, що проходить митне оформлення. Крім того, з наданої закупівельної фактури вбачається, що постачальник товару придбав його за більшою ціною, ніж продав декларанту, що є економічно необґрунтованим, а висновок, підготовлений спеціалізованою експертною організацією не містить інформації про якісні та вартісні характеристики товару, і не може бути використаний для підтвердження заявленої декларантом вартості, а тому митну вартість визначено за шостим (резервним) методом.

Проте, в матеріалах справи міститься комерційна пропозиція (прайс-лист) від 20 вересня 2015 року №б/н, платіжний документ про передоплату від 22 вересня 2015 року №60, декларація країни експорту від 29 вересня 2015 року №15CZ5300002GDFXHB0, закупівельна фактура від 25 вересня 2015 року №22150130, експертний висновок Волинської ТПП від 30 вересня 2015 року №В-745, виписка з бухгалтерської документації від 30 вересня 2015 року №б/н, які на дають підстави достовірно визначити вартість товару за ціною договору.

Судами обґрунтовано не прийнято до уваги посилання відповідача на різницю в цінах задекларованого товару (плуга LEMKEN) в інвойсах та деклараціях, що подавались декларантом, та неможливість встановити факт оплати за придбаний товар за платіжним дорученням від 22 вересня 2015 року №60, оскільки листом від іноземного постачальника компанії «MYGROUP Service» s.r.o. та доданими до нього копіями виписки з банку та копіями обліку з ПДВ підтверджено ціну декларованого товару саме в розмірі 11500 євро.

Волинською митницею в даному випадку не було доведено, що мало місце не підтвердження декларантом документально заявленої ним митної вартості товару і що таке не підтвердження викликало сумніви щодо правильності застосування декларантом методу визначення митної вартості за ціною договору. В процесі прийняття рішення митним органом використано лише інформацію та дані, відображені у МД від 13 серпня 2015 року №902030001/2015/310696, що не може в повній мірі відображати правильність прийнятого митним органом рішення про визначення митної вартості товарів та неможливості застосувати інші методи визначення митної вартості товару та ставити під сумнів правильність визначеної митної вартості товару позивачем. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що товар, який задекларовано декларантом, іншими особами розмитнювався за іншою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не дає підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Крім того, що у зазначеній митницею декларації розмитненню підлягав товар «8 корпусний плуг», а в даному випадку - товар « 7 корпусний плуг», що також може впливати на вартість товару.

На підстави викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанцій, що позивачем подано до митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Рішення судів попередніх інстанцій щодо скасування рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів та картки відмов в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є правильними та підлягають залишенню без змін.

Судові рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зобов'язання прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених платежів, а саме ввізного мита в сумі 11104,74 грн. та податку на додану вартість в сумі 46639,89 грн. та подати його на виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, не оскаржуються, і, з урахуванням встановлених ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України меж перегляду судом касаційної інстанції, не переглядаються.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Волинської митниці ДФС відхилити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 січня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених ст.ст.237 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді