Справа № 826/9395/16
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9395/16 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В.
Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Коротких А.Ю., Літвіної Н.М.,

при секретарі Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.10.2016 року у справі за позовом суб'єкта господарювання-фізичної особи ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Солом»янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення про застосування санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Державної податкової інспекції у Солом»янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення про застосування санкцій.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.10.2016 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ'єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Представники апелянта підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити. Постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 198 ч. 1 п. 1, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку суб'єкта господарювання - фізичної особи ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013 по 31.12.2015, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильність нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2015, за наслідком чого складено акт №4873/26-58-13-06-17-НОМЕР_1 від 23.05.2016 (далі - акт перевірки).

Зі змісту акту перевірки слідує, що контролюючим органом встановлено наступні порушення податкового законодавства, допущені суб'єктом господарювання - фізичною особою ОСОБА_2 :

- перевіркою п. 2.1 (податок на доходи фізичних осіб від здійснення господарської (незалежної професійної) діяльності) встановлено неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015, недекларування доходу та не сплата податку на доходи фізичних осіб за 2015, чим порушено ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139. ст. 164, п. 177.4 ст. 177 п. 49.1, пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп. 16.1.3 п. 16.1, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України;

- перевіркою п. 2.1 (податок на доходи фізичних осіб від здійснення господарської (незалежної професійної) діяльності) п. 2.4 (податок на доходи фізичних осіб з окремих видів доходів, відмінних від здійснення господарської (незалежної професійної) діяльності) встановлено неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015, недекларування суми військового збору та не сплата військового збору за 2015, чим порушено п. 16 1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України;

- перевіркою п. 2.3 (укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасність, достовірність, повнота нарахування, утримання та сплата податку на доходи фізичних осіб при виплаті доходів на користь платника податків - фізичних осіб) встановлено неподання до податкового органу податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ), неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті найманим працівникам заробітної плати, чим порушено п. 49.2, пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49, п. 51.1 ст. 51, п. 164.6 ст. 164, ст. 167, пп. 168.1.1, пп. 168.1.4 ст. 168, ст. 169, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України;

- перевіркою встановлені порушення пункту 2.5 (єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування): не подано до ДПІ Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2015, не нараховано та не сплачено до бюджету ЄСВ на суму 20 586, 63 грн. за період з 01.04.2015 по 31.12.2015, чим порушено пп. 1, пп. 4 п. 2 ст. 6. п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 зі змінами та доповненнями;

- перевіркою встановлено порушення пункт 2.9 (дотримання вимог іншого законодавства при здійснені діяльності самозайнятою особою), а саме непроведення через реєстратори розрахункових операцій продаж продукції на суму 11 129, 65 грн., чим порушено пункт 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. №265/95- ВР зі змінами та доповненнями.

З урахуванням висновків, що викладені в акті перевірки, Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення - рішення № від 06.06.2016, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за податковим зобов'язанням у розмірі 8 728, 70 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 2 352, 18 (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №1); податкове повідомлення - рішення № від 06.06.2016, яким суб'єкту господарювання - фізичній особі ОСОБА_2 визначено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи найманих працівників за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 510, 00 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №2).

Крім того, контролюючим органом прийнято рішення № від 06.06.2016 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, відповідно до якого до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 1 199, 33 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №3) та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.06.2016 №Ф-38У, якою визнано недоїмку зі сплати єдиного внеску у розмірі 20 586, 63 грн. (далі - оскаржувана та/або спірна вимога).

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком виходячи з наступного.

Статтею 75 ПКУ, передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПКУ, передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

З матеріалів спарви вбачається, що в п. 2.1.2 Акта перевірки визначено загальний оподаткований дохід з сумі 101 800,35 грн., документально підтверджені витрати в сумі 43 609,00 грн. та визначено чистий оподатковуваний дохід в розмірі - 58 191,35 грн.

Виходячи з розміру чистого оподатковуваного доходу нараховані зобов'язання зі сплати ПДФО, ЄСВ, військового збору та штрафні санкції в загальному розмірі 33 787,93 грн.

Проте, відповідно до ст. 177 ПК України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій Формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої Фізичної особи - підприємця.

Для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать:

- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат;

- обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;

- пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Положення п. 177.10 ст. 177 ПК України, передбачають обов'язок фізичної особи - підприємця вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючи документи щодо походження товару.

Підпунктом 2 п. 4 розділу III Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами" затверджених наказом Міністерством фінансів України від 20.08.2015 р. № 727 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:

- чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

- у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів;

- у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів.

У разі відмови посадових осіб платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові посадової особи платника податків, уповноваженої здійснювати від його імені юридичні дії (його законного представника), та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт складання такого акта відображається в акті (довідці) документальної перевірки;

З акту перевірки вставнолено, що позивачем для проведення перевірки було надано Книгу обліку витрат та всі підтверджуючі документи про, що зазначено в розділах 1.13. та 2.10 акта перевірки.

Також, колегією суддів встановлено, що позивачем на підтвердження витрат пов'язаних зі здійсненням господарської діяльності надано усі документи, які підтверджують понесені витрати на суму 134 733,82 грн., а саме книгу обліку доходів і витрат та копії квитанцій, які підтверджують такі витрати у зв'язку з чим висновки суду першої інстанції про неподання ФОП ОСОБА_2 первинних документів на підтвердження понесених витрат при здійсненні господарської діяльності є безпідставними. ( а.с. 42-50, 78-113)

Однак, судом першої інстанції не було взято до уваги посилання Позивача на те, що ним під час перевірки було надано всі документи на підтвердження витрат пов'язаних зі здійсненням господарської діяльності, що зафіксовано у Акті, та те, що зауваження до наданих документів у контролюючого органу не виникало.

Згідно з ч. 4 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Таким чином, належним доказом підстав відображення спірних витрат у податковій звітності позивача є відповідні дані Книги обліку доходів і витрат, документи, на підставі яких такі дані були внесені та що стосуються здійснення позивачем професійної діяльності.

Тобто, враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що висновки суду першої інстанції в частині визнання факту вчинення позивачем порушень, що слугували підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень прийняті при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, а відповідачем не доведено правомірність неврахування первинних документів наданих платником на підтвердження своїх витрат в сумі .

З урахуванням наведеного висновок Відповідача про збільшення Позивачем податку з доходів фізичних осіб є помилковим та таким, що не узгоджується з приписами чинного законодавства та наявними у матеріалах справи документами.

Крім того, колегією суддів встановлено, що Державною податковою інспекцією у Солом»янському районі Головного управління ДФС у м. Києві винесено вимогу про сплату боргу № Ф-38У від 06.06.2016 року та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Враховуючи, що вимога про сплату боргу № Ф-38У від 06.06.2016 року та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску прийнято податковим органом у зв'язку із прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, а тому, як наслідок, вони підлягають скасуванню.

Також колегія суддів зазначає, що відповідачем не доведено, що ФОП ОСОБА_2 було подано, подано з порушенням встановлених строків, або не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), що призвело до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку.

Крім того, відповідачем було повернуто позивачу вказану вище суму, сплачену в добровільному порядку, що свідчить про визнання відповідачем відсутності правових підстав на її сплату.

А тому, податкове повідомлення-рішення від 06.06.2016 року № підлягає скасуванню, як таке що винесено Державною податковою інспекцією у Солом»янському районі Головного управління ДФС у м. Києві з порушенням вимог чинного законодавства.

З урахуванням викладеного, судом першої інстанції не повно з'ясовано усі обставини справи, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у зазначеній постанові, у зв'язку з чим є підстави для її скасування з постановленням нової постанови.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195,196,197,198,202,205,207,212,254 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.10.2016 року - скасувати та постановити нову, якою позов суб'єкта господарювання-фізичної особи ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Солом»янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення про застосування санкцій - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення № 002041360 від 06.06.2016 року № 002061360 від 06.06.2016 року .

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу № Ф-38У від 06.06.2016 року та рішення № 002081306 від 06.06.2016 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М.Ганечко

Судді: А.Ю.Коротких

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Коротких А. Ю.

Літвіна Н. М.