Справа № 806/2679/15
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року м. Київ К/800/42020/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Олексієнка М.М. (доповідач), Рецебуринського Ю.Й., Штульман І.В.,

здійснивши в касаційному порядку попередній розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах підопічної ОСОБА_5 до Державної фіскальної служби України (далі - ДФСУ), Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби (далі - ДПІ) про зобов'язання до вчинення дій по вилученню інформації за касаційною скаргою представника позивачів на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнень просила зобов'язати :

відповідачів вилучити інформацію про її, яка була надана під час отримання ідентифікаційного номеру та у подальшому не вносити цю інформацію до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків використовуючи цифрові ідентифікатори;

ДФСУ зберегти за нею форму обліку платника податків за прізвищем, іменем, по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації;

ДПІ знищити інформацію з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, проставити у паспортах ОСОБА_4 та неповнолітньої ОСОБА_5 на сторінках 7, 8, 9 відмітку про наявність права здійснювати будь-який платіж без цифрового ідентифікатора за прізвищем, іменем, по батькові, роком народження, за місцем реєстрації та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою.

В обґрунтування позову вказувала на те, що вона звернулась до відповідачів з вимогою не вносити до державного реєстру фізичних осіб - платників податків інформацію щодо її реєстраційного номера облікової картки, через свої релігійні переконання. Проте отримала відмову з посиланням на те, що такий облік можливий виключно в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, а не за формуванням та веденням такого ДФСУ.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 30 липня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Зобов'язано ДФСУ вилучити інформацію про ОСОБА_4 з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків щодо використання цифрового ідентифікатора. Зобов'язано ДФСУ та ДПІ здійснювати облік ОСОБА_4 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, як платників податків без застосування цифрового ідентифікатора за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації. У паспорті позивачів проставити відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без застосування цифрового ідентифікатора за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ДПІ як контролюючий орган наділений повноваженнями вносити до паспорта громадянина України відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Житомирській апеляційний адміністративний суд рішенням від 10 вересня 2015 року постанову суду першої інстанції скасував і ухвалив нову постанову про відмову в задоволенні позову з тих підстав, що позивачкою не було дотримано процедури заповнення відповідного повідомлення за формою № 1 П, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків.

В касаційній скарзі представник позивачів, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами, просить скасувати постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2015 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Вказує на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дотримано процедуру правильності заповнення бланку форми № 1 П.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з урахуванням наступного.

Згідно із статтею 70 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), розділом VIII Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міндоходів України № 779 від 10 грудня 2013 року (далі - Положення), облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта громадянина України (далі - паспорт) без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Фізична особа, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному контролюючому органу Повідомлення за формою №1 П (додаток 8 до Положення), яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру та пред'явити паспорт громадянина України.

У разі якщо фізична особа, до паспорта якої внесено відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, раніше була зареєстрована в Державному реєстрі за реєстраційним номером облікової картки платника податків, то після взяття на облік в окремому реєстрі Державного реєстру реєстраційний номер облікової картки платника податків закривається (датою закриття є дата внесення відмітки до паспорта громадянина України) (пункт 9 розділу VIII Положення).

Фізична особа, яка раніше не подавала облікової картки фізичної особи - платника податків і відомості про яку не включено до Державного реєстру та яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному контролюючому органу повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) за формою № 1П (додаток 8 до Положення), яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та пред'явити паспорт громадянина України (пункт 1 розділу VIII Положення).

Виходячи з положень зазначених норм, фізична особа, яка раніше була зареєстрована в Державному реєстрі за реєстраційним номером облікової картки платника податків, а також особа яка раніше не подавала облікової картки фізичної особи - платника податків, можуть за своїми релігійними переконаннями відмовитися від реєстраційного номера. Після взяття на облік в окремому реєстрі Державного реєстру та внесення до паспорта відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта реєстраційний номер облікової картки платника податків закривається (датою закриття є дата внесення відмітки до паспорта громадянина України).

При подачі зазначеного повідомлення, заявницею не заповнені деякі графи, а саме не зазначено серію та номер паспорту, коли і ким виданий, що свідчить про порушення нею Порядку №779.

Таким чином, порушений порядок звернення з повідомленням фізичної особи.

Оскільки податковий облік позивачів виключно за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без серії та номера паспорта, як вони про це просять, є неможливим то суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції правильно встановив обставини справи, повно дослідив докази по справі та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення відсутні.

Відповідно до вимог частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах своєї підопічної ОСОБА_5 відхилити, а судове рішення Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

Ю.Й. Рецебуринський

І.В. Штульман