Справа № 818/211/16
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

Іменем України

29.11.2016 № К/800/15084/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: головуючого судді Юрченко В.П., суддів: Голубєвої Г.К., Борисенко І.В., у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргуДержавної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області
на ухвалиСумського окружного адміністративного суду від 24.02.2016 та 25.02.2016
та ухвалуХарківського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2016
у справі №818/211/16
за поданнямДержавної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-технічний центр «Оріон-Д»
пронадання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Сумського окружного адміністративного суду звернулася Державна податкова інспекція у м. Сумах Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області з поданням дозволу на погашення усієї суми податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-технічний центр «Оріон-Д» за платежем - пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства - у розмірі 1044944,82 грн. за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 24.02.2016 подання Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області залишено без руху через несплату заявником судового збору та надано строк для усунення недоліків до 14:30 год. 25.02.2016.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2016 подання повернуто заявнику у зв'язку з неусуненням заявником недоліків, встановлених ухвалою від 24.02.2016.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2016 залишено без змін ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 24.02.2016 та від 25.02.2016.

Не погодившись з судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій з підстав порушення судами норм процесуального права просить їх скасувати, посилаючись на те, що залишення подання без руху з підстав несплати судового збору не передбачено нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для відхилення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

У розумінні статті 2 цього Закону платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Статтею 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України подання визначено як форму звернення до суду органу Державної фіскальної служби України при здійсненні ним передбачених законом повноважень.

Отже, подання як форма звернення до суду передбачена Кодексом адміністративного судочинства України і ця ознака покладена в основу визначення понять «судовий збір» та «платник судового збору».

Указане подання Закон України «Про судовий збір» не відносить до об'єктів, за які судовий збір не справляється, а органи Державної фіскальної служби України - до осіб, для яких встановлено пільги щодо сплати судового збору.

Таким чином, подання органу Державної фіскальної служби України, передбачене статтею 183-3 КАС України, є об'єктом справляння судового збору, який, в свою чергу не було сплачено податковим органом на виконання ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 24.02.2016.

Окрім того, доводи податкового органу у касаційній скарзі про те, що суд першої інстанції не розглянув заявлене ним клопотання про відстрочення сплати судового збору спростовуються ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 24.02.2016, в якій чітко зазначено судом першої інстанції наступне: «Враховуючи, що подання органу Державної фіскальної служби України, передбачене статтею 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, є об'єктом справляння судового збору, суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.».

Водночас слід звернути увагу, що полегшення тягаря судових витрат визначається статтею 88 Кодексу адміністративного судочинства України. Положення саме цієї статті спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду і слугують гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах доступу до суду незалежно від майнового стану. За правилами вказаної норми, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, вирішення суддею питання про можливість звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати в конкретній справі залежить від наведених у клопотанні обставин, підтверджених відповідними засобами доказування, та є правом суду, а не обов'язком.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при постановленні оскаржуваних судових рішень та вважає, що підстав для їх скасування не вбачається.

Відповідно до пункту 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За наведених обставин та з урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України не знаходить підстав, які могли б призвести до скасування оскаржуваних судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області відхилити, а ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 24.02.2016 та від 25.02.2016 і ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2016 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, що беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.П.Юрченко
СуддіГ.К.Голубєва
І.В.Борисенко