Справа № 815/7237/15
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 грудня 2016 року м. Київ К/800/24981/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Державної міграційної служби України від 25 листопада 2015 року № 825-15, яким позивачу було відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;

- зобов'язати Державну міграційну службу України прийняти рішення про визнання ОСОБА_1 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є громадянином Демократичної республіки Конго, місто Бені, Северний Ківо, зазнав утиску зі сторони влади в зв'язку з відмовою в співпраці з представниками влади та побоюючись за власне життя змушений був рятуватись втечею і шукати захист в іншій країні.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанції.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 23 вересня 2016 року касаційну скаргу залишено без руху, надано 30 днів з моменту отримання даної ухвали для усунення недоліків.

Усуваючи недоліки касаційної скарги, ОСОБА_1 надіслано на адресу суду заяву про поновлення строку касаційного оскарження із обґрунтуванням причин його пропуску, аналіз яких дає підстави для висновку про їх поважність.

Однак, вивчивши касаційну скаргу, приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, мотивував своє рішення тим, що твердження позивача стосовно членства у політичній партії «UNC» вбачаються неправдоподібними через надання суперечливої інформації та спеціально виготовлених (підроблених) документів, які позивач вирішив використати для посилення власної історії переслідування та введення в оману органів міграційної служби. Крім того, суди вказують, що під час судового розгляду справи знайшли своє підтвердження висновки органу міграційної служби відносно того, що не має підстав вважати, що позивач має обґрунтовані побоювання стати жертвою переслідувань за расовою належністю, віросповіданням, національністю, громадянством та підданством, відношення до певної соціальної групи, політичних переконань. Виїзд позивача з країни походження був обумовлений загальним станом країни походження в цілому, економічними проблемами, бажанням потрапити до економічно-стабільної країни, бажанням працевлаштуватись та покращити рівень життя.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувані рішення суду першої та апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування ними норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що судами першої та апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк подання касаційної скарги.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, а додані до касаційної скарги матеріали повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного

суду України В.В. Швець