Справа № 751/10500/16-а
Суддя: Овсієнко Ю. К.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/751/447/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2016 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Овсієнко Ю.К.,

при секретарі Талибова В.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просить визнати неправомірним рішення відповідача № 14457/05 від 15.09.2016 року щодо відмови у перерахунку пенсії державного службовця; зобов'язати відповідача провести порахунок пенсії призначеної відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, у редакції, що визначала розмір пенсії у відсотках на момент призначення пенсії (90%) з 1 травня 2016 року із суми заробітної плати, на яку нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та сплачується з 01.05.2016 року працюючому державному службовцю відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року № 292 "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році" та довідки Головного управління статистики у Чернігівській області від 18.08.2016 р. № 207.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона з 12.09.2011 року перебуває на обліку в Чернігівському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ. 30.08.2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії в зв'язку з підвищенням з 01.05.2016 року посадового окладу та надбавок працюючого державного службовця відповідної посади за останнім місцем роботи на державній службі. Рішенням № 14457/05 від 15.09.2016 року відповідач відмовив у проведенні перерахунку пенсії.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявне заперечення відповідача, в яких в задоволенні адміністративного позову просить відмовити. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, ОСОБА_1 з 12.09.2011 року перебуває на обліку в Чернігівському обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України, який є правонаступником УПФУ в місті Чернігові і отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90 % суми заробітної плати.

30.08.2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії в зв'язку з підвищенням з 01.05.2016 року посадового окладу та надбавок працюючого державного службовця відповідної посади за останнім місцем роботи на державній службі.

Листом від 15.09.2016 року № 14457/05 відповідач інформував позивача про відмову в задоволенні її вимог з тих підстав, що проведення перерахунків державним службовцям чинним законодавством не передбачено (а.с. 14-15).

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з неналежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом. Із цим конституційним правом громадян кореспондується обовязок держави щодо його забезпечення.

Розміри соціальних виплат залежать від соціально економічних можливостей держави, проте мають забезпечувати конституційне право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сімї, гарантоване статтею 48 Конституції України.

На залежність розмірів соціальних виплат особі від економічних чинників вказав Конституційний Суд України, зокрема у рішенні від 19 червня 2001 року № 9-рп/2001 у справі щодо стажу наукової роботи, зазначивши, що право на пенсію, її розмір та суми виплат можна повязувати з фінансовими можливостями держави, з економічною доцільністю, соціально економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно правових актів.

Згідно статті 37-1 Закону №3723-XII в редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015 року умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

До 01.05.2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульоване зазначеними нормами Закону України Про державну службу від 16.12.1993 року № 3723-XII.

З 01.05.2016 року набув чинності Закон України Про державну службу від 10.12.2015 року № 889-VIII.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» з 01.05.2016 встановлено нові умови оплати праці працюючих державних службовців, затверджено схему посадових окладів підвищеного розміру та розмір надбавок до посадових окладів.

У звязку з набуттям чинності Закону України Про державну службу від 10.12.2015 року № 889-VIII, положення Закону України Про державну службу від 16.12.1993 року №3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України Про державну службу від 10.12.2015 року, яка набрала чинності з 01.05.2016р., пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Таким чином, з 01.05.2016р. Законом України Про державну службу від 10.12.2015 року, по-іншому врегульовані правовідносини, повязані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи ст. 90 Закону України Про державну службу від 10.12.2015 року та Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року, з 01.05.2016р. відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у звязку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

При розв'язанні спірних правовідносин судом також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014 р., в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09.10.1979 р. у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12.10.2004 р. у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

З огляду на це, суд вважає, що у відповідача на момент звернення позивача із заявою про перерахунок її пенсії після 01.05.2016 року, не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачу, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивачу не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавлення її права на соціальний захист.

Таким чином, в задоволенні позову слід відмовити повністю саме з наведених вище мотивів.

Керуючись ст.ст.69-72, 158-163, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ч.1 ст. 8, ч.3 ст. 22, ч.1 ст. 58 Конституції України, ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році», -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ю.К. Овсієнко