Справа № 461/4474/16-а
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/4474/16-а>
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 грудня 2016 року

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.,

при секретарі Сидорак М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за адміністративним позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання незаконними та нечинними рішень органу місцевого самоврядування, визнання незаконним та нечинним акту,-

ВСТАНОВИВ:

07.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом Львівської міської ради (далі ЛМР), Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради (далі Шевченківська РА ЛМР) про визнання незаконними та нечинними рішень органу місцевого самоврядування, визнання незаконним та нечинним акту. Свої вимоги мотивував тим, що 05.07.2016 року комісією Шевченківської РА ЛМР складено акт № 1 про демонтаж літнього майданчика за адресою: м. Львів, просп. В. Чорновола, 45-а. Даний акт винесено на підставі ухвали ЛМР від 05.03.2009 року № 2452 «Про затвердження Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля обєктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності» та ухвали ЛМР від 21.04.2016 року № 496 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 05.03.2009 року № 2452 Про затвердження Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля обєктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності».

Позивач вважає, що вищезазначені ухвали винесені ЛМР з порушенням процедур, а їх зміст суперечить Конституції та законам України. ОСОБА_1 вважає вказані рішення та винесений на їх підставі акт незаконними та просить суд: визнати незаконними та нечинними ухвали ЛМР від 05.03.2009 року № 2452 та від 21.04.2016 року № 496, а також акту комісії Шевченківської РА ЛМР від 05.07.2016 року (у прохальній частині помилково вказано 15.07.2016 року).

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні 15.09.2016 року позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача ЛМР ОСОБА_3 в судовому засіданні 15.09.2016 року проти задоволення позову заперечила. Надала письмові заперечення, в яких вказала, що рішенням суду, яке набрало законної сили ухвала ЛМР № 496 визнана нечинною та незаконною. Щодо оскарження ухвали ЛМР від 05.03.2009 року № 2452, то представник вважає, що позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду, передбачений ст. 99 КАС України.

Шевченківська РА ЛМР свого представника до суду не направила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд адміністративного позову за відсутності представника цього відповідача.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та доводи позову, суд встановив, що ухвалою ЛМР від 05.03.2009 року № 2452 «Про затвердження Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля обєктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності» затверджений Порядок отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля обєктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності.

Ухвалою Львівської міської ради від 21.09.2006 року «Про регламент Львівської міської ради» (чинною на момент прийняття ухвали Львівської міської ради від 05.03.2009 р. №2452 «Про затвердження Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля обєктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності»), затверджено Регламент Львівської міської ради відповідно до додатку. Згідно із частиною 1 статтею 64 Регламенту, рішення Ради нормативно-правового характеру та інші акти набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо Радою не встановлено інший строк введення цих рішень удію. Рішення Ради нормативно-правового характеру опубліковуються не пізніше як у 20-денний термін після їх прийняття на офіційному сайті Ради або у інший визначений спосіб.

Відповідно до пункту 5 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень в дію.

Підпунктом 4.1.1. Стандартів внутрішньої роботи у Львівській міській раді та її виконавчих органах, установах, організаціях, комунальних підприємствах (затверджено рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 11.02.2011 № 139 «Про затвердження стандартів внутрішньої роботи у Львівській міській раді та її виконавчих органах, установах, організаціях, комунальних підприємствах») основним електронним інформаційним ресурсом Львівської міської ради є офіційний сайт Львівської міської ради (www.city-adm.lviv.ua).

Таким чином, ухвала Львівської міської ради № 2452 від 05.03.2009 року «Про затвердження Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м.Львові біля обєктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності» була прийнята, а також оприлюднена на офіційному сайті Львівської міської ради (http://www8.city-adm.lviv.ua/inteam/uhvaly.nsf/(SearchForWeb)/98172AEFECBEA7D4C22575 780049F9CB?OpenDocument).

Відповідно до ч.1ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України або іншими законами. Частиною другою цієї статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.Отже, чинне законодавство, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлено досягненням юридичної визначеності у публічно - правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа Стаббіса та інш. проти Великобританії,рішення від 22.10.1996 р., Девеер проти Бельгії,рішення від 27.02.1980 р.).

Докази того, що будь-які обєктивні чи субєктивні обставини позбавляли позивача можливості звернутися до суду, у визначені законом строки, з відповідним позовом до відповідача, якщо позивач вважав, що діями чи бездіяльністю відповідача порушуються його права та законні інтереси, відсутні.

Відповідно до ст. 100 КАС України,адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи,яка його подала,не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до п. 9 ч. 1ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву було подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов в частині оскарження ухвали ЛМР № 2452 від 05.03.2009 року повинен бути залишений без розгляду у звязку із пропуском строку для звернення із позовом до адміністративного суду.

Вирішуючи питання визнання незаконною та нечинною ухвали ЛМР від 21.04.2016 року № 496 Про внесення змін до ухвали міської ради від 05.03.2009 року № 2452, суд виходить з наступного.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 14.06.2016р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінпродукт Галичини» задоволено, визнано незаконною та нечинною ухвалу ЛМР від 21.04.2016 року № 496 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 05.03.2009 року № 2452 Про затвердження Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля обєктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності».

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2016 року в задоволенні апеляційної скарги Львівської міської ради на постанову Галицького районного суду м. Львова від 14.06.2016 року у справі № 461/3261/16-а відмовлено та залишено в силі рішення Галицького районного суду м. Львова.

Відтак, станом на момент розгляду справи, існує судове рішення, яке набрало законної сили, та яким визнано незаконною та нечинною ухвалу Львівської міської ради від 21.04.2016 р. № 496. Таким чином, вказану хвала ЛМР не діє та не може порушувати права позивача.

В той же час, відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

З урахування викладеного, суд вважає, що постановою Галицького районного суду м. Львова від 14.06.2016 року, якою скасована оскаржувана ухвала ЛМР, право необмеженого кола осіб захищено від незаконного рішення органу місцевого самоврядування. Тому, у зв'язку з відсутністю законних підстав для повторного визнання ухвали незаконною та нечинною, у задоволенні цієї вимоги суд також відмовляє.

Актом № 1 від 05.07.2016 року, складеним комісією Шевченківської РА ЛМР, за результатами обстеження відкритого літнього майданчика, розміщеного ФОП ОСОБА_1 за адресою: м. Львів, просп. В. Чорновола, 45-а (кафе «Штаб») встановлені наступні порушення: майданчик встановлено без отримання передбачених дозвільних документів. Запропоновано ОСОБА_1 у строк до 12.07.2016 року усунути порушення шляхом самостійного демонтажу відкритого літнього майданчика.

Суд приймає до уваги, що акт № 1 не є рішенням посадової особи суб'єкта владних повноважень в розумінні положень КАС України, а лише фіксує факти виявлених порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов'язуючим до вчинення будь-яких дій, а передує прийняттю відповідачем акту індивідуальної дії, який породжує певні правові наслідки та підлягає оскарженню у встановленому процесуальним законодавством порядку.

Звернення з адміністративним позовом це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів. Права позивача ОСОБА_1 оформленням акту № 1 порушені не були, а отже такий не може бути предметом оскарження в адміністративному судочинстві в розумінні п.1 ч.2 ст.17 КАС України.

Відтак, у задоволенні вимоги про визнання нечинним та незаконним акту № 1 від 05.07.2016 року слід відмовити.

Не є позовними вимогами та не підлягають вирішенню судом у даній постанові вимоги щодо розподілу судових витрат та публікації оголошення про відкриття провадження по даній справі на офіційному сайті Львівської міської ради. Останнє питання вирішене судом під час відкриття провадження по справі.

У зв'язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову, відповідно до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати покладаються на позивачів.

Керуючись ст.ст. 157, 158 -162 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання незаконними та нечинними ухвали ухвали Львівської міської ради від 21.04.2016 року № 496 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 05.03.2009 року № 2452 Про затвердження Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля обєктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності», акту комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 05.07.2016 року.

Вимоги фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання незаконною та нечинною ухвали Львівської міської ради від 21.04.2016 року № 496 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 05.03.2009 року № 2452 Про затвердження Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля обєктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності» - залишити без розгляду.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.Є. Радченко