Справа № 702/1057/16-а
Суддя: Мазай Н. В.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №702/1057/16-а
Провадження №2-а/702/49/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В., розглянувши в порядку скороченого письмового провадження в м. Монастирище адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уманського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання протиправними дії та зобов»язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними дії та зобов»язання вчинити дії. Підставою для звернення вважає те, що вона, працювала на посаді спеціаліста відділу персоніфікованого обліку, інформаційних систем та мереж УПФУ в Монастирищенському районі Черкаської області. 26.12.2013 року вона звільнилась, у звязку з виходом на пенсію по інвалідності відповідно до ЗУ «Про державну службу». Відповідно до постанови КМУ від 16.12.2015 року №1055 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» у звязку з реорганізацією шляхом злиття УПФУ в м.Умані та Уманському районі Черкаської області, УПФУ в Христинівському районі Черкаської області, УПФУ в Монастирищенському районі Черкаської області, УПФУ в Маньківському районі Черкаської області 31.03.2016 року утворено Уманське обєднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області (відповідач). Вона звернулась до відповідача із заявою про видачу довідки про заробітну плату станом на 01.12.2015 року та 01.05.2016 р. відповідно до постанови КМУ №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та Постановою КМУ № 292 від 06.04.2016 року «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році». Але відповідачем відповідну довідку їй не видано, листом від 26.08.2016 року №9781/13 повідомлено про те, що підстав для видачі довідки про розмір заробітної плати позивачу немає, оскільки ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015 року не передбачено можливість здійснення перерахунку уже призначених пенсій державним службовцям. Вважає відмову відповідача незаконною з наступних підстав. У відповідності до Конституції України визначені права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод визначаються Законами України. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (ст.22, п.1 ст.92). Відповідно до ст.49 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.Із ст.52 ЗУ «Про Кабінет Міністрів України» вбачається, що постанови КМУ, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше їх опублікування. В п.5 постанови КМУ №865 від 31.05.2000 року (в редакції від 24.04.2014 року) зазначено, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. Але, постанова КМУ №1013 від 09.12.2015 року набрала чинності 15.12.2015 року, після її публікації в офіційному виданні «Урядовий кур'єр», то станом на 01.12.2015 року постанова КМУ №865 від 31.12.2000 року діяла в редакції від 24.04.2014 року, а постанова КМУ №292 від 06.04.2016 року «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» опублікована у виданні Урядовий кур'єр від 15.04.2016р. №72. Відповідно, вона має право на отримання довідки про заробітну плату відповідно до суми фактично нарахованої заробітної плати працюючого державного службовця на момент виникнення права на перерахунок пенсії, тобто станом на 01.12.2015 року та 01.05.2016 року, а тому позов підлягає задоволенню.Просить визнати протиправними дії Уманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо ненадання їй довідки про заробітну плату відповідно до постанови КМУ №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та Постановою КМУ №292 від 06.04.2016 року «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» та зобов'язати відповідача видати їй довідку про заробітну плату станом на 01.12.2015 р. та 01.05.2016 р. відповідно до постанови КМУ №865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», з урахуванням підвищення посадових окладів, встановлених постановою КМУ №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та Постановою КМУ №292 від 06.04.2016 року «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році».

На адресу суду від Уманського об'єднаного УПФУ Черкаської області надійшло заперечення, відповідно до якого відповідач позов не визнає, вважає його безпідставним і необґрунтованим та просить суд відмовити в його задоволенні повністю, виходячи з наступного.Згідно з п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції-це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. Завданням адміністративного судочинства відповідно до ст.2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Частиною першою ст.17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органами державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно й прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій. При цьому, критеріями розмежування справи цивільного судочинства від справи адміністративного судочинства є одночасно: суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин. Оскільки, відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №28-2 від 22.12.2014, основними завданнями управління як територіального органу Пенсійного фонду України є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, то дії управління щодо відмови у видачі позивачу довідки про складові заробітної плати для перерахунку пенсії не пов'язані із виконанням владних повноважень та реалізацією управлінських функцій. Зазначене вище, узгоджується з практикою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який у своїй Постанові від 01.03.2013 №3 Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ в п.21 зазначив, що, якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування (суб'єкт владних повноважень) бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору (наприклад, надання згоди іншому співвласнику житлового будинку на виконання переобладнання та перепланування), то залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог ст.15 ЦПК. Ураховуючи положення ст.1 ЦПК та ст.2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (субєктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права-фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права. Згідно п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. 23.08.2016 позивач звернувся в управління про видачу довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям станом на 01.12.2015 та 01.05.2016. Згідно зі ст. 33 ЗУ «Про державну службу» (в редакції станом на 01.12.2015) заробітна плата державного службовця складається з посадового окладу, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. З 01.05.2016 року набув чинності ЗУ від 10.12.2015 №889-VIII Про державну службу, яким по новому врегульовано питання оплати праці державних службовців. Відповідно до ст. 50 ЗУ №889 Про державну службу, заробітна плата державного службовця складається з посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за ранг, виплат за додаткове навантаження у зв'язку з виконанням обов'язків тимчасово-відсутнього державного службовця, виплати за дострокове навантаження у зв'язку з виконанням обов'язків за вакантною посадою та в разі встановлення-премії. Відповідно до ст. 37 ЗУ №3723 Про державну службу, визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На виконання ЗУ «Про державну службу» та з метою визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії КМУ було прийнято Постанову від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (далі-Постанова №865), п.4 якої було встановлено порядок визначення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця, тобто встановлено, які саме виплати та в яких розмірах повинні включатися в довідки про складові заробітної плати для перерахунку пенсії. Однак, з 15.12.2015 року набрала чинності постанова КМУ від 09.12.2015 року №1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно- правових актів, якою вилучено п.4 Постанови №865 щодо порядку визначення заробітної плати для перерахунку пенсії у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України. Відповідно до п.6 Постанови №1013, вона підлягає застосуванню з 01.12.2015 року. Отже, у зв'язку з набранням чинності постанови КМУ №1013, нормативні акти, які б регулювали порядок визначення складових заробітної плати для перерахунку пенсії державним службовцям в законодавстві України-відсутні. Згідно ст.6 Конституції України, органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах, згідно з якими ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Одночасно дана норма встановлює, що органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень і в спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України. На підставі вищенаведеного, вимоги позивача щодо зобов'язання управління видати довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям є безпідставними та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Позивач просить покласти судові витрати на управління, оскільки є інвалідом 2 групи. Однак, відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів звільнені від сплати судового збору. Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. З урахуванням наведеного, вимоги позивача щодо покладення судових витрат на управління є безпідставними та необґрунтованими. Частиною 2 ст. 18 КАС України визначено, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам. Частиною 1 ст.18 КАС України зазначено перелік категорії справ, які підлягають розгляду місцевими судами як адміністративними, згідно якого не передбачено можливості оскарження до місцевого суду як до адміністративного суду дій управління як суб'єкта владних повноважень, щодо відмови у наданні довідки про заробітну плату. З урахуванням п.1 та 3 даного заперечення, справа за адміністративним позовом позивача про визнання дій управління щодо відмови у видачі довідки про заробітну плату незаконною та зобов'язання видати таку довідку, не підсудна Монастирищенському районному суду як адміністративному суду. Процесуальні права та обов'язки осіб, які беруть участь у розгляді справи, встановлюються нормами процесуального законодавства, у порядку якого розглядається спір. Так, процесуальні права відповідача в адміністративному процесі встановлені ст.ст.49,51 КАС України. До них належать, зокрема, право заявляти клопотання. Форма та зміст клопотання КАС України не встановлені. Особи, які беруть участь у справі, здійснюють зазначені процесуальні права як під час судового розгляду справи, так і поза межами судового засідання, а суд забезпечує здійснення цих прав як процесуальними засобами, так і належним виконанням вимог законодавства, що регулює рух справи поза межами судового процесу. На підставі наведеного, з метою правильного та всебічного вияснення обставин справи для прийняття обґрунтованого рішення, просять розглянути справу за загальними правилами КАС України та закрити провадження у справі.

Керуючись принципами верховенства права та законності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні повідомлених позивачем обставин, вбачається, що наявні достатні підстави для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення саме в порядку скороченого провадження.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Монастирищенськоиу районі Черкаської області, отримує пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України Про державну службу» (а.с.6-копія посвідчення серії ААЗ №192503) та має 2 групу інвалідності (а.с.7-додвідка до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ №084670).

Позивач ОСОБА_1 23.08.2016 року звернулась до Уманського об'єднаного УПФУ Черкаської області із заявою про видачу довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії (а.с.9).

Проте, Уманським об'єднаним УПФУ Черкаської області листом від 26.08.2016 року №9781/13 було відмовлено у видачі довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії (а.с.10).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Разом з тим, пунктом 4 частини першої вказаної статті Кодексу передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

При цьому, позивачем у справах цієї категорії повинна бути фізична особа, а відповідачем може бути як орган місцевого самоврядування, так і орган державної влади (наприклад, Головне управління Національної гвардії України, Управління Пенсійного фонду України, Міністерство оборони України) або ж різні суб'єкти владних повноважень як співвідповідачі, які безпосередньо пов'язані з обчисленням, призначенням, перерахунком, здійсненням, наданням, одержанням пенсійних виплат, соціальних виплат, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення» виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Відповідно до ст.10 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Положеннями статті 80 та 81 зазначеного Закону передбачено, що заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до зазначених у статті 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника. Призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року №280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно пунктів 1 та 3 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №40/26485) та Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №41/26486) Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі-головне управління Фонду) та Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об'єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України, основними завданнями яких є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; забезпечення ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом.

З наведеного вбачається, що територіальні органи Пенсійного фонду України наділені повноваженнями щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсії. При цьому, висновок щодо наявності чи відсутності права особи на призначення (перерахунок) пенсії надається також органами Пенсійного фонду.

Відповідно, Уманське об»єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області приймає участь у здійсненні пенсійного забезпечення; предметом спору у даній справі є питання щодо наявності або відсутності підстав для надання довідки про заробітну плату особи, яка працює на даний час на рівнозначній посаді для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

За таких обставин, суддя вважає, що дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, за правилами предметної підсудності місцевим загальним судом як адміністративним судом, що спростовує посилання відповідача в запереченні на порядок розгляду справи в порядку цивільного судочинства та непідсудність даної справи Монастирищенському районному суду Черкаської області.

Відповідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно п.1 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про публічну інформацію» №2939-VI від 13.01.2011 року із змінами та доповненнями публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про публічну інформацію» №2939-VI від 13.01.2011 року із змінами та доповненнями доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.10 Закону України «Про публічну інформацію» №2939-VI від 13.01.2011 року із змінами та доповненнями кожна особа має право доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається.

Згідно п.1 ч.3 ст.10 Закону України «Про публічну інформацію» №2939-VI від 13.01.2011 року із змінами та доповненнями розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом;

Відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про публічну інформацію» №2939-VI від 13.01.2011 року із змінами та доповненнями відмова особі в доступі до інформації про неї, приховування, незаконне збирання, використання, зберігання чи поширення інформації можуть бути оскаржені.

Згідно до ст.49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст.52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» №794-VII від 27.02.2014 року із змінами та доповненнями постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.

Відповідно до ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII, який набрав чинності 01.01.2015 року, текст статті 37-1 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції, яка була чинна до 15.12.2015 року, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

У зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» був виключений, а 5 змінений.

Відповідно до частини п'ятої статті 45 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії..

Згідно пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846) довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Пунктом 2.24 вказаного Порядку передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії відповідно, зокрема, до Законів України «Про державну службу», для визначення розміру пенсії за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для розмежування джерел фінансування особа надає пакет документів, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2.1 цього розділу.

Абзацом третім пункту 1 постанови правління Пенсійного фонду України «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах N 2а-8893/12/2670, N 2а-4753/09/2670» від 04.09.2013 №15-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 вересня 2013 року за №1661/24193) (далі - Постанова №15-1) у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, було затверджено серед інших форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Така форма довідки існувала до 02.09.2016 року, оскільки постановою правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 №15-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 липня 2016 року за №1020/29150), були внесені зміни до Постанови №15-1 шляхом виключення абзацу третього пункту 1.

Таким чином, системний аналіз викладених правових норм надає підстави вважати, що обов'язок щодо видачі пенсіонеру довідки про заробітну плату державного службовця за посадою, яку він займав до виходу на пенсію, покладено на державний орган (установу, організацію, підприємство), в якому працювала особа до виходу на пенсію, і Постановою №15-1 у редакції, чинній станом на 23 серпня 2016 року (дата звернення позивача з заявою про отримання довідки), було затверджено чітку форму такої довідки.

Отже, оскільки відповідач неправомірно відмовив у наданні довідки, суддя вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у наданні довідки.

Враховуючи, що адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади, суддя вважає, що позовні вимоги в інший частині підлягають задоволенню шляхом зобов'язання відповідача розглянути питання про видачу ОСОБА_1 довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям станом на 01 грудня 2015 року та станом на 01 травня 2016 року з визначенням заробітної плати відповідно постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», з урахуванням підвищення посадових окладів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та Постановою Кабінету Міністрів України №292 від 06 квітня 2016 року «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році».

Позивач, як інвалід 2 групи від сплати судового збору звільнена. Питання судових витрат суддя вирішує у відповідності до ст. 94 КАС України, відповідно до якої якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного ст.ст.19, 22, 46, 58 Конституції України, Закону України «Про публічну інформацію» №2939-VI від 13.01.2011 року із змінами та доповненнями, ст. 49 КЗпП України, Закону України «Про Кабінет Міністрів України» №794-VII від 27.02.2014 року із змінами та доповненнями, Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року (в редакції від 24.04.2014 року) «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», Постановою Кабінетів Міністрів України №1013 від 09 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», Постанови Кабінету Міністрів України № 292 від 06 квітня 2016 року «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» та керуючись ст.ст. 8-12, 18, 21, 69, 71, 86, 94, 99, 159, 160, 162, 163, 183-2, 256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задоволити частково.

Визнати неправомірними дії Уманського об'єднаного Управління пенсійного фонду України Черкаської області по відмові ОСОБА_1 у видачі довідки про розмір заробітної плати, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Зобов'язати Уманське об'єднане Управління пенсійного фонду України Черкаської області розглянути питання щодо видачі ОСОБА_1 довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям станом на 01 грудня 2015 року та станом на 01 травня 2016 року з визначенням заробітної плати відповідно постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», з урахуванням підвищення посадових окладів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та Постановою Кабінету Міністрів України №292 від 06 квітня 2016 року «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році».

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: Н.В. Мазай