Справа № 688/4225/16-а
Суддя: Козачук С. В.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 688/4225/16-а
№ 2-а/688/192/16
Постанова

Іменем України

27 грудня 2016 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Козачук С.В., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Шепетівської міської ради Хмельницької області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій,-

встановив:

14.12.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Шепетівської міської ради Хмельницької області (далі ОСОБА_2), в якому просить визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 щодо перерахунку йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня та зобовязати здійснити такий перерахунок, нарахувати та виплатити йому щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій, за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову посилається на те, що він має статус учасника бойових дій, у зв'язку з цим має право на пільги, його статус прирівнюється до статусу ветеранів війни відповідно до ст. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» у 2016 році було встановлено виплату разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій в розмірі 920 грн., яку позивач отримав. Вважає, що виходячи з загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при виплаті вищевказаної допомоги підлягає застосуванню ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою встановлено, що до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Отже, дана виплата має дорівнювати 5 мінімальним пенсіям за віком, що становить 5650 грн. Отже недоплата позивачу даної виплати становить 4730 грн., яку відповідач добровільно виплачувати не бажає.

Відповідач копію ухвали про відкриття скороченого провадження отримав 20.12.2016 року, подавши у встановлений ч. 3 ст. 183-2 КАС України строк, а саме 22.12.2016 року заперечення на позов, в якому позов не визнав, зазначивши, що згідно п.63 Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 року № 79-VIІІ, розділ VI «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено п.26, яким встановлено, що норми і положення ст.ст. 12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Дане положення Закону України неконституційним не визнавалось. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 02.03.2016 року №141, відповідно до п.1 ч.1 якої у 2016 році розмір разової грошової допомоги до 5 травня становить 920 гривень. Отже, сума щорічної разової грошової допомоги до 5 травня позивачу була виплачена відповідно до закону, а ОСОБА_2, здійснюючи нарахування та виплату позивачу одноразової допомоги до 5 травня саме в такому розмірі діяло відповідно до Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 року № 79-VIІІ та постанови КМУ від 02.03.2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Дослідивши матеріали, долучені до позовної заяви, подане відповідачем заперечення на адміністративний позов, суд дійшов висновку, що наявних у справі доказів достатньо для ухвалення рішення в скороченому порядку, у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з посвідчення серії ЮА № 016489 від 22.05.2015 року, позивач ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій.

15.04.2016 року ОСОБА_1, як учаснику бойових дій, ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Шепетівської міської ради Хмельницької області була здійснена виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 920 грн. Не погоджуючись з таким розміром допомоги, позивач звернувся із заявою до ОСОБА_2 щодо виплати вказаної допомоги, виходячи із норм закону у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком та отримання недоплаченої частини разової грошової допомоги до 05 травня 2016 року у розмірі 4730 грн. Однак, листом від 05.12.2016 року №М-749, направленим для позивача ОСОБА_2, йому відмовлено у задоволенні його звернення.

З таким рішенням відповідача суд погоджується з огляду на таке.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Вказана ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» була прийнята згідно підпункту «б» підпункту 1 пункту 20 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року наведені положення визнані неконституційними.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з 22.05.2008 року відновлено редакцію ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що передбачала виплату учасникам бойових дій грошової допомоги в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Конституційний Суд України в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Згідно з положеннями п.26 розділу VI «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України в редакції Закону України від 28.12.2014 року № 79-VIІІ встановлено, що норми і положення ст.ст. 12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» - у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), учасникам бойових дій у розмірі 920 грн.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин діяли два нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, але по різному встановлювали розмір щорічної допомоги до 5 травня учасникам бойових дій.

У пункті 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 4-зп від 03 жовтня 1997 року у справі набуття чинності Конституцією України зазначено, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Таким чином, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суд повинен застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 надає тлумачення положень ст.1, ч.1 ст.17, ч.3 ст.22, ст.ст. 46, 48, ч.1, 3 ст. 95, ч.2 ст. 96, пп. 2, 3, 6 ст.116 Конституції України, положень ст.6, ч. 2 ст.19, ч.2 ст. 95, ч. 1 ст. 117, ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 129 Конституції України у взаємозв'язку з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу України, п. 2 ч. 1 ст. 9 КАС України. При ухваленні даного рішення суд виходив з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язуються з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 ст. 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Конституції України вирішення питання про відповідність Конституції України законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України належить до повноважень Конституційного суду України, а рішення Конституційного Суду України згідно ч. 3 ст. 150 Конституції України є обов'язковим до виконання на всій території України.

Конституційним судом України не приймалось рішення про визнання неконституційними положень Закону України від 28.12.2014 року № 79-VIІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 .

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2016 рік була правомірно нарахована та виплачена позивачу у розмірі відповідно до положень Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», тому у задоволенні позову слід відмовити.

У відповідності до положень частини 5 статті 94 КАС України судові витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України, оскільки позивач звільнений від їх сплати.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 70, 71, 158-163, 183-2, 186 КАС України, суд, -

постановив:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Шепетівської міської ради Хмельницької області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В. Козачук