Справа № 686/24010/16-а
Суддя: Стефанишин С. Л.
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Стефанишин С.Л., розглянувши в скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій:

- визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови в перерахунку пенсії як державному службовцю, відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу»;

- зобовязати управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому провести перерахунок пенсії з 01.12.2015 року на підставі довідки головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 12617/06 від 01.12.2016 року відповідно до ст. 37-1 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» у розмірі 84% від суми заробітної плати та виплатити недоотриману пенсію з урахуванням виплачених сум пенсій.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому та з 03.07.1998 року отримує пенсію по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 84% від заробітної плати.

02.12.2016 року ОСОБА_1, звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії.

Листом від 02 грудня 2016 року за № 957/С-12 відповідачем було відмовлено у здійсненні перерахунку.

Ухвалою суду від 06 грудня 2016 року позовна заява в частині позовних вимог за період з 01.12.2015 року по 04.06.2016 року включно була залишена без розгляду.

Відповідачу були вручені копія ухвали про відкриття скороченого провадження разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів, після чого відповідачем суду надані письмові заперечення проти позову, в яких він вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити в позові.

Суд вважає, що підстави для розгляду даної справи за загальними правилами адміністративного судочинства відсутні.

Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Так, судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому та з 03.07.1998 року отримує пенсію по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 84% від заробітної плати. До виходу на пенсію працював на посаді начальника Хмельницького обласного управління Пенсійного фонду України на базі якого утворено головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Згідно довідки головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 1261/06 від 01.12.2016 року визначено розмір заробітної плати начальника управління, з якої призначено пенсію для її перерахування.

02.12.2016 року ОСОБА_1, звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії.

Листом від 02 грудня 2016 року за № 957/С-12 відповідачем було відмовлено у здійсненні перерахунку.

В листі зазначено, що п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій. У тому числі спеціальних з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу». Також, на думку відповідача з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених Законом України «Про державну службу» «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України", «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу", «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового кодексу України, Митного кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України не призначаються, а раніше призначені не перераховуються.

05 грудня 2016 року ОСОБА_1, звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови в перерахунку пенсії як державному службовцю, відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» та зобовязати управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому провести перерахунок пенсії на підставі довідки головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 12617/06 від 01.12.2016 року відповідно до ст. 37-1 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» у розмірі 84% від суми заробітної плати та виплатити недоотриману пенсію з урахуванням виплачених сум пенсій.

Відповідач, відмовляючи у перерахунку пенсії державного службовця у звязку з підвищенням заробітної плати державним службовцям, посилається на дію пункту 5 Прикінцевих положень Закону Україні "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015 року, відповідно до якого з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України "Про державну службу".

Суд вважає зазначене рішення відповідача необґрунтованим.

Пунктом 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, передбачено, що орган, який призначив пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії за відповідною заявою.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про державну службу» умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії».

Пунктом 4 вищезазначеної постанови встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України, після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. N 432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії особам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

09.12.2015 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набула чинності з дня опублікування - 15.12.2015 р. та застосовується з 1 грудня 2015 року (відповідно до пункту 6 постанови).

Згідно п. З постанови «у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено: додатками 1-37, 431, 432, 48-55 до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" (Офіційний вісник України, 2006 р., № 10, ст. 632);».

Цією ж постановою виключений п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій».

Статтею 22 Конституції України визначено, що права, свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та Закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами, в тому числі і Законом України «Про державну службу». Тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається.

Аналізуючи категорію «звуження змісту прав і свобод», Конституційний Суд України в мотивувальній частині свого рішення від 11.10.2005 р. № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання ) констатував: «Зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні "показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами і свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики ( абз.5,6 пункту 4)».

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.09.2005року №5-рп/2005 роз'яснив своє розуміння словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині третій статті 22 Конституції України. Так, Конституційний Суд України вважає, що «конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя ). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними». При цьому Конституційний Суд України зазначив, що «загальновизнаним є правили, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена».

У зв'язку із цим Конституційний Суд України вважає, що визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина є скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Таким чином, скасування п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» є скасуванням права на перерахунок пенсії державного службовця, що порушує норму прямої дії - ст. 22 Конституції України.

Враховуючи вищезазначене, а також положення чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, позивач має право на перерахунок пенсії з моменту звернення до органів Пенсійного фонду з відповідною заявою.

Таким чином, перевіривши доводи позивача, суд вважає, що право позивача підлягає захисту у вказаний ним спосіб.

Положеннями частини 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади,органів місцевого самоврядування,їх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до вимог статті 9 КАС України при вирішенні спору суд керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Посилання відповідача на пункт 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, згідно якого у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу», є неприйнятним, виходячи з того, що ця норма стосується призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок призначеної пенсії державного службовця з 01 травня 2016 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Відмова відповідача у здійсненні такого перерахунку та виплаті пенсії в підвищеному розмірі не ґрунтується на конституційному принципі верховенства права, вимогах закону, дії його в часі та обставинах справи, а тому є неправомірною.

Таким чином, позовні вимоги необхідно задовольнити та визнати протиправною відмову відповідача у перерахунку позивачу призначеної пенсії державного службовця з 05 червня 2016 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі та зобов`язати здійснити такий перерахунок з 05 червня 2016 року.

Оскільки позивач відповідно до п.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VII від сплати судового збору звільнений, тому судовий збір підлягає стягненню на користь держави з управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому.

Керуючись ст. ст. 8, 17, 19, 22, 46, 58, 152 Конституції України, ст. ст. 2, 5, 6, 17, 72, 159-163, 183-2 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії як державному службовцю, відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії з 05 червня 2016 року на підставі довідки головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 12617/06 від 01.12.2016 року відповідно до ст. 37-1 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» у розмірі 84% від суми заробітної плати та виплатити недоотриману пенсію з урахуванням виплачених сум пенсій.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Копії постанови невідкладно надіслати сторонам.

Постанова набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку є остаточною.

Суддя С. Стефанишин