Справа № 2-а-23/12
Суддя: Литвинчук В. П.
Дата ухвалення: 2012-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-23/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2012 року суддя Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної ради міста Дніпродзержинська про визнання незаконними дій щодо перерахунку та виплати недоотриманої щомісячної компенсації на дитину шкільного віку, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська про визнання незаконними дій та виплати недоотриманої щомісячної компенсації на дитину шкільного віку. Позовні вимоги мотивував тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Йому надано статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії та йому встановлена 3-я група інвалідності. Він має доньку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно ст.30 вказаного Закону України на дітей шкільного віку батькам яких встановлено 3-ю групу інвалідності щомісячно повинна виплачуватись компенсація у розмірі 50% мінімальної заробітної плати. Однак встановлена компенсація йому відповідачем виплачується у значно меншому розмірі. Він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок та довиплату недоотриманої ним цієї компенсації. Однак у задоволенні його заяви відповідачем 30 березня 2011 року було відмовлено. Дії відповідача вважає протиправними. Просить позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, що стверджується посвідченням серії А № 019170, виданим 30 березня 1993 року, та вкладкою № 001155 до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи. Окрім того, позивач є інвалідом 3-ї групи, що стверджується посвідченням серії Б № 305070 від 02 березня 1999 року.

Із посвідчення серії Д № 464864 від 23 лютого 2004 року вбачається, що ОСОБА_3, дочка позивача, має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вказане посвідчення діє до її повноліття.

Позивач, як учасник ліквідації наслідків аварії 1-ї категорії на ЧАЕС, відповідно до ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№ 796 (в редакції від 20 червня 1996 року), будучи інвалідом 3-ї групи, маючи дитину шкільного віку має право на компенсацію у розмірі 50% мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Тобто компенсаційні виплати це обовязок держави.

Відповідно до ст. 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод визначаються виключно законами України. Відповідно до ч.3 ст. 22 Конституції при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Кабінет Міністрів України не уповноважений встановлений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зменшувати встановлені останнім розміри доплат, пенсій і компенсацій, зокрема компенсації на дитину шкільного віку у розмірі 50% мінімальної заробітної плати. Навпаки, у ч. 1 ст. 67 зазначеного закону встановлено, що ці розміри підвищуються Кабінетом Міністрів до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. У вказаному законі викладено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 50 Конституції кожний має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень. Звуження підзаконним актом змісту та обсягу права наданого вказаним законом, є безпідставним.

Зазначене викладено у рішенні Конституційного Суду України від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, що зупинення пільг, компенсацій і гарантій, які фінансуються з бюджетів усіх рівнів, насамперед для тих категорій громадян, пенсії, заробітні плати яких (з урахуванням інших джерел доходів) є нижчими від визначених законом чи від прожиткового мінімуму, встановленого законом, порушує вимоги Конституції України. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян), визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), такі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», в тому числі, в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати та у Рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмету та змісту закону про Державний бюджет України) згідно якого розтлумачено ст. 95 Конституції України, яка в сукупності зі ст. 38 Бюджетного кодексу України визначає вичерпний перелік правовідносин, які повинні регулюватися законом про Державний бюджет встановлення тільки доходів та видатків на загальносуспільні потреби, а тому закон про Державний бюджет не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обовязків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України. Конституція України не надає закону про Державний бюджет вищої юридичної сили стосовно інших законів. Тому Положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік»та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, визнані неконституційними.

Таким чином, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у виплаті позивачу щомісячної компенсації на дитину шкільного віку у розмірі 50% мінімальної заробітної плати, яка передбачена ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобовязані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст. 5 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України.

Згідно ст. 8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини й громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

При таких обставинах суд вважає, що позивач має право на отримання щомісячної компенсації на дитину шкільного віку у розмірі 50% мінімальної заробітної плати, встановленому ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У звязку з відмовою виплачувати позивачу щомісячну компенсацію на дитину шкільного віку у розмірі 50% мінімальної заробітної плати, встановленому ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», були порушені його права.

Дії відповідача в частині відмови виплатити позивачу щомісячну компенсацію на дитину шкільного віку у розмірі 50% мінімальної заробітної плати, встановленому ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за 2011 рік є неправомірними.

Згідно до ч.1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою цієї статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод чи інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в межах строку звернення до суду.

Керуючись ст. 30, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 2, 6, 8, 9, 94, 99, 104, 159, 160, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська про визнання неправомірними дій в частині перерахунку та виплати недоотриманої щомісячної компенсації на дитину шкільного віку, передбаченої ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Баглійської районної ради міста Дніпродзержинська щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку та виплати недоотриманої щомісячної компенсації на дитину шкільного віку з 29 березня 2011 року по 22 липня 2011 року.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська перерахувати та довиплатити ОСОБА_2 недоотриману щомісячну компенсацію на дитину шкільного віку з 29 березня 2011 року по 22 липня 2011 року у розмірі, встановленому ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судові витрати покласти на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів.

Суддя: / ОСОБА_1 /