Справа № 466/4989/16-а
Суддя: Невойт П. С.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/4989/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.

секретаря с/з ОСОБА_1

за участю представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у мм. Ужгороді та Мукачеві про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

У С Т А Н О В И В:

30.05.2016 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у мм. Ужгороді та Мукачеві про скасування постанови серії ПС 2 №704228 у справі про адміністративне правопорушення від 21.03.2016 року..

Позовні вимоги мотивовано тим, що постанова у справах про адміністративні оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, протокол складено без детального зясування обставин справи, без врахування заперечень позивача.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, рекомендовани поштовим повідомленням, про причини неприбуття суд не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності до суду не надавав.

Суд відповідно до ст. 128 КАС України проводить розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи документів та доказів, проти чого позивач не заперечував.

При цьому, суд виходить виключно з вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, згідно якої, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи, що відповідач проігнорував судовий виклик та не скористався своїми правами, передбаченими ст. 49 та 51 КАС України, суд визнає відсутніми докази відповідача, а недовіряти доводам позивача, у суду не має підстав.

Вислухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено, що 21 березня 2016 року постановою серії ПС2 №704228 від 21.03.2016 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Вирішуючи питання стосовно законності постанов суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язані з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і ін.

Позивач оскаржуючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності вважає її неправомірною з огляду на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Проте, у відповідності до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому суд враховує, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу в межах скороченого провадження, однак жодних заяв чи клопотань від нього не надходило.

Згідно ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання) тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Перед судом не доведено порушення відповідачем будь-яких правових норм щодо фіксації правопорушення ним особисто, не встановлено невикористання відповідачем передбачених законом засобів доказування, обов`язковість використання яких була б встановлена законом, відхилення клопотання про дослідження доказів позивача.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказів упередженості відповідача щодо позивача перед судом не доведено. Підстав для сумніву щодо об`єктивності відповідача щодо позивача не вказано.

Статтею 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В тій частині, в якій суд уповноважений розглянути цей спір будь-якого порушення підстав і порядку дій відповідача не встановлено.

З урахуванням доданих доказів представником позивача щодо отримання оскаржуваної постанови та вимог ухвали апеляційного суду, суд вважає,що слід поновити ОСОБА_3 строк звернення до суду за захистом права.

За вказаних обставин позов є необґрунтованим, заснованим на припущеннях, а тому не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 99, 100, 159, 160-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

поновити ОСОБА_3 строк звернення до суду.

У позові ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у мм. Ужгороді та Мукачеві про визнання протиправнлю та скасування постанови серії ПС 2 №704228 у справі про адміністративне правопорушення від 21.03.2016 р. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, а особою, яка не була у судовому засіданні - з моменту отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_4