Справа № 820/3871/16
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

23 грудня 2016 р. справа № 820/3871/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Костіної А.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, атестаційної комісії № 11 Головного управління Національної поліції в Харківській області про поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Національної поліції в Харківській області в частині включення ОСОБА_3 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню;

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо проведення атестації поліцейського ОСОБА_3;

- визнати незаконним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії №11 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.06.2016 р. та зазначене в розділі ІV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа", а саме: "4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", яке прийняте стосовно ОСОБА_3;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 14.07.2016 року № 229 о/с в частині звільнення майора поліції ОСОБА_3 зі служби в поліції;

- поновити майора поліції ОСОБА_3 на посаді начальника сектору Ізюмського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 14.07.2016 року;

- зобовязати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу;

- постанову суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника сектору Ізюмського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області допустити до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.08.2002 року по 06.11.2015 року. Наказом ГУНП в Харківській області № 23 о/с від 07.11.2015 року, на підставі заяви про прийняття на службу до поліції від 07.11.2015 р., позивач, як такий, що прибув з Міністерства внутрішніх справ України, призначений з присвоєнням спеціального звання поліції «майор поліції» в порядку переатестування на посаду заступника начальника управління відділу поліції начальника кримінальної поліції Ізюмського відділу поліції (м. Ізюм) Головного управління Національної поліції в Харківській області. Відповідно до ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію" позивач склав присягу на вірність Українському народові та вступив на службу в поліції 07.11.2015 року. Під час проходження служби позивач неодноразово заохочувався за виконання службових обов'язків, до дисциплінарної та кримінальної відповідальності не притягувався, пройшов перевірку відповідно до Закону України «Про очищення влади». На підставі наказу ГУНП в Харківській області №102 від 12.02.2016 року «Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області» позивача було зобов'язано пройти атестування. Згідно змісту атестаційного листа, позивач за період служби в органах внутрішніх справ та на займаній посаді характеризується виключно позитивно. В розділі II атестаційного листа «висновки прямого керівника» 09.03.2016 року начальником управління карного розшуку ГУПН в Харківській області зроблено висновок, що ОСОБА_3 займаній посаді відповідає. Водночас, за висновком Атестаційної комісії №11 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.06.2016 року, ОСОБА_3 займаній посаді не відповідає і підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. З вказаним висновком Атестаційної комісії №11 ГУНП в Харківській області, позивач ознайомився 04.07.2016 року. Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 14.07.2016 року № 229 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність). Позивач вважає, що атестування було проведено протиправно, він не підлягав атестуванню, оскільки жодної визначеної Законом України "Про Національну поліцію" підстави на момент проведення атестування щодо нього не існувало, атестування проводилось з порушенням Закону України "Про національну поліцію" та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських. Вважає рішення Атестаційної комісії №11 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.06.2016 року та наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області №229 о/с від 14.07.2016 року, прийнятим за результатами атестування, необґрунтованими, упередженими та незаконними.

Представник позивача у судовому засіданні адміністративний позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити відповідно до заявлених вимог.

Представник відповідача, Головного управління Національної поліції в Харківській області, у судовому засіданні адміністративний позов не визнав, просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25 липня 2016 року залучено до участі у справі Атестаційну комісію №11 Головного управління Національної поліції в Харківській області в якості другого відповідача.

Представник відповідача, Атестаційної комісії № 11 Головного управління Національної поліції в Харківській області, в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.08.2002 року по 06.11.2015 року. 07 листопада 2015 року був прийнятий на службу в поліцію.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 07.11.2015 року № 23 о/с «По особовому складу» відповідно до п. 9 та 12 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_3, як прибулого з Міністерства внутрішніх справ, призначено з присвоєнням спеціального звання майора поліції в порядку переатестування на посаду заступника начальника управління відділу поліції начальника кримінальної поліції Ізюмського відділу поліції (м. Ізюм) Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Також, згідно Наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 11.02.2016 року № 44 о/с «По особовому складу» у звязку з реорганізацією, на підставі наказів Національної поліції України від 25.01.2016 №61, Головного управління Національної поліції в Харківській області від 29.01.2016 №54 та відповідно до статей 65,68 Закону України "Про Національну поліцію", з 11.02.2016 року майора поліції ОСОБА_3 призначено начальником сектору Ізюмського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Наказом Головного управління Національної поліції у Харківській області № 102 від 12 лютого 2016 року «Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській област» із метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівня, на підставі глибокого та всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, на підставі ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС № 1465 від 17 листопада 2015 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 року за № 1445/27890, наказано провести атестування поліцейських Головного управління Національної поліції у Харківській області та підпорядкованих підрозділів, створити в Головному управлінні Національної поліції в Харківській області атестаційні комісії.

Наказом від 21.06.2016 року № 598 затверджено персональний склад атестаційних комісій. Позивача було включено до списку поліцейських, які підлягають атестуванню.

Атестаційна комісія №11 Головного управління Національної поліції в Харківській області провела з позивачем співбесіду та прийняла рішення, що позивач займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

З вказаним висновком Атестаційної комісії №11 Головного управління Національної поліції в Харківській області, позивач ознайомлений 04.07.2016 року.

Наказом т.в.о начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області від 14.07.2016 р. № 229 о/с, майора поліції ОСОБА_3 звільнено зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність). Підставою для прийняття оскаржуваного наказу вказано висновок атестаційної комісії № 11 ГУНП в Харківській області від 30.06.2016 року.

Завданням адміністративного суду в межах даної справи є перевірка правомірності (легальності) дій відповідачів при прийнятті оспорюваних рішень, з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Як встановлює стаття 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

В частині позовних вимог про визнання протиправним рішення Головного управління Національної поліції в Харківській області в частині включення позивача до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, та визнання протиправними дій щодо проведення атестації позивача суд звертає увагу на наступне.

На виконання наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 12.02.2016 року №102 «Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області» складено список поліцейських, які підлягають атестуванню, до якого включено ОСОБА_3

Позивач у позовній заяві, наполягав на неправомірності його включення до списку поліцейських, які підлягають атестуванню.

При оцінці наведених доводів, суд виходив із такого.

Частина перша статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Згідно з частиною другою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Вказані норми Закону кореспондуються з нормами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465 (далі по тексту - Інструкція) в частині підстав для атестування поліцейських.

Відповідно до частини третьої статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Поряд з цим, частиною четвертою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Згідно з частиною п'ятою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

З системного аналізу наведених приписів чинного законодавства обумовлюється висновок, що прийняття рішення про проведення атестування відносно конкретного поліцейського та, власне, проведення атестування може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Водночас, суд особливу увагу звертає на те, що такі підстави для проведення атестування, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестування для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Наведений вище висновок суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 11 березня 2014 року у справі №21-13а14.

Поряд з цим, згідно з підпунктом 2 пункту 1 розділу IV Інструкції організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню.

З наведеного вище, вбачається, що до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестування, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Однак, відповідачами в ході судового розгляду справи не надано до суду документального підтвердження наявності підстав для проведення атестування, та відповідно, правомірності включення до списку поліцейських, які підлягають атестуваню, ОСОБА_3, оскільки всупереч приписів ст. ст. 69, 70 КАС України не наведено підстав для проведення атестування ОСОБА_3, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», та не надано відповідних доказів, які б підтверджували, що позивач мав бути призначений на вищу посаду без проведення конкурсу, або щодо нього виявлено ознаки службової невідповідності, наприклад за станом здоров'я чи у зв'язку із не виконанням службових обов'язків.

Відповідно до пункту 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Пункт 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» встановлює, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Системний аналіз наведених вище приписів законодавства свідчить, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Матеріали справи свідчать, що наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 23 о/с від 07.11.2015 року ОСОБА_3 призначений посаду заступника начальника управління відділу поліції начальника кримінальної поліції Ізюмського відділу поліції (м. Ізюм) Головного управління Національної поліції в Харківській області з присвоєнням спеціального звання поліції «майор поліції» в порядку переатестування, як такий, що прибув з Міністерства внутрішніх справ.

Таким чином, позивач прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580 - VIII шляхом видання наказу про призначення за його згодою.

Статтею 58 Закону № 580-VIII передбачено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

В розрізі зазначеного, суд звертає увагу на те, що наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 23 о/с від 07.11.2015 року не містить жодних застережень про тимчасовість призначення ОСОБА_3 на посаду.

Таким чином, в ході судового розгляду справи, відповідачами 1 та 2 не доведено, що ОСОБА_3 призначено тимчасово; у будь-якому випадку строковість призначення на посаду поліцейського не є самостійною підставою для проведення атестування.

Враховуючи викладене, на думку суду, рішення Головного управління Національної поліції в Харківській області в частині включення позивача до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, та дії щодо проведення його атестації є протиправними, а позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Аналізуючи наявність підстав для прийняття Атестаційною комісією Головного управління Національної поліції в Харківській області рішення про невідповідність позивача займаній посаді та наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність, суд зазначає про наступне.

Відповідно до пункту 5 розділу I Інструкції атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Інструкції визначено, що у Національній поліції України створюються такі атестаційні комісії:

1) центральні атестаційні комісії, персональний склад яких затверджується наказом Національної поліції України.

До повноважень центральних атестаційних комісій належить проведення атестування всіх поліцейських.

2) атестаційні комісії органів поліції, персональний склад яких затверджується наказом керівника відповідного органу за погодженням із Національною поліцією України.

До повноважень атестаційної комісії органу поліції належить проведення атестування поліцейських відповідних органів поліції.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Інструкції до складу атестаційних комісій входять: 1) у центральних атестаційних комісіях: голова комісії - Голова Національної поліції України або його перший заступник, або заступник; секретар комісії - особа, яку визначає Голова Національної поліції України.

У разі відсутності голови (секретаря) атестаційної комісії його обов'язки виконує член атестаційної комісії, який обраний більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії.

Пункт 4 розділу ІІ Інструкції передбачає що до зазначених вище атестаційних комісій можуть бути включені працівники підрозділів кадрового забезпечення, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, практичної психології та інші працівники апарату Національної поліції України чи органу поліції, а також за згодою народні депутати України, працівники МВС, громадських, правозахисних організацій, представники проектів міжнародної технічної допомоги, громадськості та засобів масової інформації.

Кандидати з числа народних депутатів України, працівників МВС, громадських, правозахисних організацій, проектів міжнародної технічної допомоги, громадськості та засобів масової інформації включаються до складу атестаційних комісій за пропозиціями, які були отримані після розміщення відповідних оголошень на офіційних сайтах МВС чи органів поліції, та за наявності їхньої згоди.

Поряд з цим, у відповідності до положень пунктів 10-13 розділу IV Інструкції з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Якщо поліцейський, який атестується, не з'явився на співбесіду з атестаційною комісією, то комісія приймає рішення без проведення співбесіди, про що робиться відповідний запис у протоколі засідання атестаційної комісії.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Поліцейські, які проходять атестування, за їхньою згодою проходять тестування на поліграфі.

Пункт 15 розділу IV Інструкції встановлює, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Суд звертає увагу на те, що за приписами пункту 16 розділу IV Інструкції атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Згідно пунктів 17-20 розділу IV Інструкції атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення.

Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб.

Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії.

У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії.

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Наведені норми Інструкції свідчать, що висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

В межах судового розгляду справи, відповідно до змісту атестаційного листа позивача, останній охарактеризований безпосереднім керівником виключно з позитивного боку, зокрема, як дисциплінований, ініціативний, енергійний, принциповий та вимогливий керівник. Вправно виконує свої службові обовязки, має значний досвід роботи в оперативних підрозділах. Добре знає нормативну базу, яка регламентує діяльність органів внутрішніх справ та постійно працює над підвищенням рівня цих знань. Завдання, що стоять перед поліцією у справі боротьби зі злочинністю та правопорушеннями, розуміє вірно, завжди прагне до їх виконання. Багато уваги та зусиль приділяє вихованню особового складу, зміцненню дисципліни та законності. Здатний швидко оцінювати ситуації, що виникають, і приймати правильні рішення. У стройовому відношенні підтягнутий, фізично розвинутий, матеріальну частину, порядок та підстави застосування табельної зброї знає та впевнено нею володіє. Своїм сумлінним ставленням до виконання службових обовязків заслужив авторитет серед населення та працівників.

Так, прямим керівником позивача надано висновок щодо відповідності позивача займаній посаді.

Суд приймає до уваги той факт, що відповідачем 2 не надано доказів того, що при прийнятті рішення про невідповідність займаній посаді враховувались обов'язкові критерії згідно з пунктом 16 розділу IV Інструкції, і, що за сукупністю оцінки усіх критеріїв позивач презентував себе як некваліфікований працівник, зокрема щодо низьких показників хоча б одного із встановлених критеріїв.

З урахуванням викладеного суд вважає, що рішення (висновок) Атестаційної комісії № 11 Головного управління Національної поліції в Харківській області в частині визнання позивача таким, що не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність не підтверджується належними доказами, а тому має бути скасоване як протиправне.

Вирішуючи питання щодо правомірності наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 14.07.2016 року № 229 о/с в частині звільнення майора поліції ОСОБА_3 зі служби в поліції, за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», суд виходив із наступного.

Пункт 5 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.

У свою чергу визначення терміну «службова невідповідність» Закон України «Про Національну поліцію» не надає; тим не менше, виходячи із вимог та обмежень, що ставляться до поліцейського та загального розуміння понять, можна дійти висновку, що під службовою відповідністю мається на увазі відповідність поліцейського встановленим вимогам, добросовісне виконання вимог законодавства та дисциплінованість. Отже, службова невідповідність - це невідповідність займаній посаді в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби тощо.

Оскільки, метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю, в контексті норм Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції звільнення за через службову невідповідність може бути застосоване як вид дисциплінарного стягнення, про що зроблено висновок у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2014 року у справі №21-13а14.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до підпункту 2, пункту 2, розділу ІІ Інструкції "Про затвердження Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських" затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465, у Національній поліції України створюються атестаційні комісії органів поліції, персональний склад яких затверджується наказом керівника відповідного органу за погодженням із Національною поліцією України. До повноважень атестаційної комісії органу поліції належить проведення атестування поліцейських відповідних органів поліції.

Затвердження персонального складу атестаційної комісії без погодження з Національною поліцією України, є порушенням підпункту 2 пункту 2 розділу II Інструкції, а отже, - підставою для визнання такого складу атестаційної комісії неповноважним. Відповідно наведена обставина слугує однією з підстав для скасування наказу про звільнення зі служби в поліції.

Суд зазначає, що відповідачем не надано до суду доказів затвердження персонального складу атестаційної комісії яке погоджено з Національною поліцією України.

Відтак, беручи до уваги незаконність проведення атестування позивача та безпідставність рішення атестаційної комісії, суд приходить до висновку, що звільнення позивача через службову невідповідність за пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» відбулось незаконно, тому наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 14.07.2016 року № 229 о/с в частині звільнення майора поліції ОСОБА_3 зі служби в поліції через службову невідповідність за пп. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та щодо присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; відтак постанова суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника сектору Ізюмського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 14.07.2016 року підлягає негайному виконанню.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, атестаційної комісії № 11 Головного управління Національної поліції в Харківській області про поновлення на посаді - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Національної поліції в Харківській області в частині включення ОСОБА_3 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо проведення атестації поліцейського ОСОБА_3.

Визнати незаконним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії №11 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.06.2016 та зазначене в розділі IV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа", а саме: "4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", яке прийняте стосовно ОСОБА_3.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 14.07.2016 № 229 о/с в частині звільнення майора поліції ОСОБА_3 зі служби в поліції.

Поновити майора поліції ОСОБА_3 на посаді начальника сектору Ізюмського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 14.07.2016.

Зобовязати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 (64303, Харківська область, м.Ізюм, вул. Бугриста, б. 6, код НОМЕР_1) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 14.07.2016 по день фактичного поновлення на посаді.

Звернути до негайного виконання постанову суду в частині поновлення майора поліції ОСОБА_3 на посаді начальника сектору Ізюмського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 28 грудня 2016 року.

Суддя О.М. Тітов