Справа № 826/7952/16
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 грудня 2016 року м. Київ К/800/32179/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Головчук С.В., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 липня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Голови Вищого адміністративного суду України Нечитайла О. М. про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив :

- визнати дії відповідача протиправними у зв'язку з порушенням ним права громадянина ОСОБА_1 при розгляді звернення від 02 квітня 2014 року № 5422 на особистому прийомі 02 липня 2014 року, передбаченого статтею 18 Закону України «Про звернення громадян» та невиконанням обов'язків, передбачених статтею 22 Закону України «Про звернення громадян», а саме відмові в особистому прийомі (лист від 29 серпня 2014 року № КО-6079) після отримання заяви ОСОБА_1, ОСОБА_3 від 05 серпня 2014 року № 13981;

- визнати дії відповідача протиправними у зв'язку з невиконанням ним обов'язків, передбачених статтею 15 Закону України «Про звернення громадян» при розгляді звернень від 02 квітня 2014 року № 35422, від 17 липня 2014 року № 12570, від 15 вересня 2014 року № 16183;

- визнати дії відповідача протиправними у зв'язку неприйняттям рішення відповідно до чинного законодавства вимогам звернень від 17 липня 2014 року №12570, від 15 вересня 2014 року №16183;

- визнати дії відповідача протиправними у зв'язку з невиконанням Указу Президента України від 07 лютого 2008 року №109/2008 ( не створення умов для участі заявників у перевірці поданих ними заяв чи скарг) на особистому прийомі 02 липня 2014 року;

- визнати дії відповідача протиправними у зв'язку з невиконанням Указу Президента України від 07 лютого 2008 року №109/2008 (недопущення надання неоднозначних, необґрунтованих або неповних відповідей за зверненнями громадян), а саме: ненадання однозначних, обґрунтованих та неповних відповідей на звернення від 02 квітня 2014 року № 5422, від 17 липня 2014 року № 12570, від 15 вересня 2014 року №16183;

- визнати дії відповідача протиправними у зв'язку з не виконанням Указу Президента України від 07 лютого 2008 року №109/2008 (надання можливості знайомитися з матеріалами перевірок відповідних звернень; з'ясування причин, що породжують повторні звернення громадян, систематичного аналізу випадків безпідставної відмови в задоволенні законних вимог заявників, проявів упередженості, халатності формалізму при розгляді звернень), а саме: при перевірці заяви від 17 липня 2014 року №12570, звернення від 15 вересня 2014 року №15133;

- визнати дії відповідача протиправними у зв'язку з не прийняттям рішення в задоволені вимог громадянина ОСОБА_1, викладених в зверненнях від 02 квітня 2014 року № 5422, від 17 липня 2014 року №12570, від 15 вересня 2014 р. №16183;

- визнати дії відповідача протиправними у зв'язку з не виконанням статті 5 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» після отримання від ОСОБА_1 інформації в зверненнях від 02 квітня 2014 року № 35422, від 17 липня 2014 року № 12570, від 15 вересня 2014 року № 16183 про вчинене корупційне правопорушення суддями ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6.;

- визнати дії відповідача протиправними у зв'язку з навмисним перекручуванням статті 5 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», зазначеного в листі від 31 липня 2014 року № КО-5733;

- визнати дії відповідача протиправними у зв'язку з невиконанням частиною 3 статті 7 Закону України «Про звернення громадян», а саме: не направленням звернення від 02 квітня 2014 року № 35422 до Вищої ради юстиції;

- зобов'язати відповідача як посадову особу Вищого адміністративного суду України відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №7 «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина» порушити питання про відповідальність суддів ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6.;

- зобов'язати відповідача ознайомити ОСОБА_1 з матеріалами перевірки звернення від 02 квітня 2014 року №35422, проведеною ним відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №7 «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина»;

- зобов'язати відповідача відповідно до частини 3 статті 7 Закону України «Про звернення громадян» негайно направити звернення від 02 квітня 2014 року №5422 до Вищої ради юстиції.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 липня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції, а позов залишено без розгляду.

Позивач подав касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

За правилами пункту 2 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо справа не переглядалася в апеляційному порядку.

З матеріалів доданих до скарги видно, що постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 липня 2016 року не була предметом перегляду в суді апеляційної інстанції, а тому підстави для відкриття касаційного провадження щодо її перегляду відсутні.

Крім того, позивач просить скасувати ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, зокрема КАС України. Зазначає, що суд не дав належної правової оцінки обставинам справи та ухвалив рішення, що не відповідає вимогам КАС України.

Згідно із пунктом 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із змісту оскаржуваного рішення апеляційного суду видно, що залишаючи позовну заяву без розгляду, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

За приписами частини 1 статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 цієї норми КАС передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до приписів частини 2 статті 181 КАС України, суд на стадії розгляду справи по суті повинен застосувати наслідки, передбачені пунктом 9 частини статті 155 КАС України, відповідно до якої, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Тобто, для правильного вирішення питання щодо дотримання позивачами положень статті 99 КАС України є визначення предмету позову та дата виникнення спірних правовідносин.

Перевіряючи обставини справи, апеляційний суд встановив, що предметом спірних правовідносин є події, що мали місце у 2014 року, а остання дія відповідачем вчинена 29 вересня 2014 року, проте до суду із зазначеним позовом ОСОБА_1 звернувся лише 26 травня 2016, тобто після сплину строку встановленого статтею 99 КАС України.

Враховуючи те, що позивач не просив поновити строк звернення до суду та не зазначив поважні причини його пропуску, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

У касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування чи зміни судових рішень, а викладені в ній доводи перевірені судами і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить мотивів, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми процесуального права.

Наведене є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 липня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Головчук