Справа № 584/1530/16-а
Суддя: Данік Я. І.
Дата ухвалення: 2016-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 584/1530/16-а
Провадження № 2-а/584/26/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.12.2016 року Путивльський районний суд Сумської області суд у складі:

головуючого судді - Данік Я.І.

за участі секретаря Худайкулової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Путивль адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Буринського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду адміністративний позов, в якому просить визнати дії Буринського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Сумської області по нарахуванню та виплаті пенсії не законними, такими, що звужують його конституційні права як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, інваліда другої групи, та зобовязати відповідача зробити перерахунок і виплату державної пенсії з 22 липня 2011 року по теперішній час відповідно до ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також зробити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії віком, допустивши негайне виконання судового рішення. Крім того, він просить зобовязати виконати постанову Путивльського районного суду Сумської області від 06 грудня 2011 року, якою зобовязано УПФУ в Путивльському районі Сумської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату недоотриманих сум пенсій як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 1, інваліду ІІ групи по захворюванню щодо якого встановлено причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою, із розміру державної пенсії - не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законами України про державний бюджет України на відповідний рік з 19 червня 2011 року по 22 липня 2011 року.

Суд, заслухавши позивача, який позов підтримав, представника відповідача, яка позов не визнала та вказала, що відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього закону здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та розрахунок виплати, визначеної ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» проводиться згідно з чинним законодавством, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, що підтверджується посвідченням серії А №141623С від 03 лютого 2011 року (а.с.6), інвалідом війни 2 групи, що підтверджується посвідченням серії Б №515798 від 22 червня 2006 року та інвалідом другої групи захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, зі значним обмеженням життєдіяльності, що підтверджується довідкою МСЕК (а.с.8).

07 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Буринського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з заявою про розрахунок та виплату коштів за весь час нарахування йому виплат з порушенням ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.9).

Листом №18/Л-1 від 18 листопада 2016 року Буринське обєднане управління Пенсійного фонду України в Сумській області повідомило ОСОБА_1, що на виконання постанов суду у справах №2-а-2464/11 та №2-а-3816/11 здійснено перерахунок пенсії і донараховані кошти будуть йому виплачені за наявності видатків з Державного бюджету на вказані цілі (а.с.10).

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Зважаючи на те, що про розмір своєї пенсії позивач був обізнаний, щомісячно отримуючи пенсію, проте до суду звернувся лише 09 грудня 2016 року, ставлячи вимогу про перерахунок пенсії з 22 липня 2016 року, при цьому жодних причин пропуску строків, установлених ст.99 КАС України, не навів. Відповідач же наголошував на тому, що позивач пропустив строк на звернення до суду.

Це ж стосується і вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо виплати сум, нарахованих на виконання постанов суду, ухвалених у 2011 році. Відповідно до положень ч.9 ст.267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду. Крім того, таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

Таким чином, вимоги про визнання дій Буринського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Сумської області по нарахуванню та виплаті пенсії не законними та зобовязання відповідача зробити перерахунок і виплату державної пенсії з 22 липня 2011 року до 09 червня 2016 року у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також зробити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії віком, як і вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо виплати сум, нарахованих на виконання постанов суду, ухвалених у 2011 році, слід залишити без розгляду за пропуском строку на звернення до суду.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього закону здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Підвищення та доплати до пенсії за ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на відповідний рік.

Відповідно до Закону України «Про знесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів» від 28 грудня 2014 року, статтю 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено у іншій редакції, а саме: особам - віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Розрахунок виплати визначеної ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» проводиться згідно вищезазначених нормативних актів.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 03 жовтня 1997 року у справі №18/183-97, конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо

повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону у часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше та лишається діючою на момент протікання правовідносин.

В рішенні Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 зазначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 надано тлумачення, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Конституційний Суд України зазначив, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування кожного на достатній життєвий рівень. Додержання конституційних принципів соціальної і правової держави, верховенства права обумовлює здійснення законодавчого регулювання суспільних відносин на засадах справедливості та розмірності з урахуванням обовязку держави забезпечувати гідні умови життя кожному громадянину України.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 червня 2014 року у справі «Велікодна проти України», зазначив, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість її фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Отже у задоволенні позову в частині вимог про визнання незаконними дій відповідача та зобовязання нарахувати та виплатити державну пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії віком з 09 червня 2016 року слід відмовити, оскільки відповідач, нараховуючи пенсію у розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України, діяв у відповідності з вимогами чинного законодавства, зокрема, ст.19 Конституції України, ст.ст.23, 119 Бюджетного кодексу України, ст.63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підзаконними нормативними актами, а також рішеннями Конституційного Суду України, Європейського суду з прав людини, правовими висновками Верховного Суду України.

Керуючись Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про знесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів» від 28 грудня 2014 року, Бюджетним кодексом України, рішеннями Конституційного Суду України від 03 жовтня 1997 року № 4-зп, від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, від 25 січня 2012 року у справі № 3-рп/2012, ст.ст.11, 17, 71, 86, 99, 100, 162, 163, 267 КАС Укарїни, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання дій Буринського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Сумської області незаконними і зобовязання здійснити перерахунок розміру пенсії інваліду 2-ї групи, учаснику ліквідації наслідків ЧАЕС з 09 червня 2016 року.

Решту позовних вимог залишити без розгляду за пропуском строку звернення до суду.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Путивльський районний суд Сумської області суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_2