Справа № 686/21492/16-а
Суддя: Колієв С. А.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/686/935/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Колієва С.А.

при секретарі Конопко А.П.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції про зміну постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся ОСОБА_1 з вказаним позовом в якому зазначив, що 23 жовтня 2016 року о 15 год.10 хвилин, він керуючи транспортним засобом в місті Хмельницькому та рухаючись по вул.. Городовнікова біля буд.№4 він здійснив зупинку неподалік від пішохідного переходу з тим, що дати своїй дружині можливість сісти в автомобіль. В цей момент поруч з ним зупинився автомобіль патрульної поліції та він пояснив причини зупинки поруч з пішохідним переходом працівникам поліції. Під час перевірки його документів працівниками поліції був встановлений факт відсутності у нього полісу обовязкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. У звязку з цим, працівниками поліції була винесена постанова серія ДР №078148 від 23.10.2016 року згідно якої він був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 425 гривень. Зазначив, що факт порушення правил дорожнього руху, які зазначені у цій постанові, та вчиненні адміністративного правопорушення ним визнаються і не оспорюється. Разом з цим просив врахувати, що на сьогоднішній день він отримав поліс обовязкового страхування цивільної відповідальності власника наземного транспортного засобу; у вчиненому він щиро розкаявся, є пенсіонером та сума накладеного штраф є значною порівняно з розміром отримуваної ним пенсії. За таких обставин просив суд застосувати положення ст..22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності у звязку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити. Надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Позивач також зазначив, що дійсно 23.10.2015 року він керуючи автомобілем марки BMW н.з. 12214 ХІ та рахуючись по вул. Городовнікова у м. Хмельницький здійснив зупинку поруч з пішохідним переходом аби підібрати свою дружину. В цей час до нього підїхав автомобіль патрульної поліції. Під час перевірки його документів при ньому не було полісу обовязкового страхування. Він пояснив причини своєї зупинки поруч з пішохідним переходом та зазначив, що на той час він діючого страхового полісу не має, проте пообіцяв свою відповідальність застрахувати найближчим часом. Вважає, що вчинені ним порушення ПДР є малозначними, у звязку з чим поліцейський міг обмежитися усним зауваженням. Про ним цього зроблено не було та винесена постанова якою на нього був накладений штраф у сумі 425 гривень.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зокрема просив справу розглянути за його відсутності. Проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що оскаржувана позивачем постанова у справі про адміністративне правопорушення, якою останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 425 гривень, винесена законно та обґрунтовано, у відповідності до вимог діючого законодавства, та підстав для її скасуванні чи зміни не має. Накладене на позивача адміністративне стягнення визначене у межах санкції ст..126 КУпАП. Також просив врахувати, що питання звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності належить лише до компетенції органу, який уповноважений вирішувати справу про адміністративне правопорушення.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

23 жовтня 2016 року інспектором роти №4 УПП в м. Хмельницькому ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДР №078148, якою ОСОБА_1 був визнаний винуватим та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 425 гривень. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 був визнаний винуватим у тому, що він 23.10.2016 року о 15 годині 10 хвилин у м. Хмельницькому по вул.. Городовікова, 4 здійснив зупинку транспортного засобу (BMW н.з. 12214 ХІ) ближче десяти метрів від пішохідного переходу, чим порушив вимоги п.15.9г ПДР. В ході перевірки документів у водія не було при собі поліса обовязкового страхування наземного транспортного засобу, чим порушив вимоги п.2.1г ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст.126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, в тому числі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення). (підпункт «ґ»).

Згідно п.21.1 ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Згідно п.21.3. при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Як встановлено з матеріалів справи підставою для перевірки у позивача документів, передбачених п.2.1 ПДР стало недотримання останнім вимог ПДР стосовно зупинки транспортного засобу. Вказаний факт (зупинка транспортного засобу з порушеннями правил, визначених ПДР) був визнаний позивачем та ним не заперечувався в судовому засіданні.

Також позивачем був визнаний факт того, що на час винесення оскаржуваної ним постанови, у нього не було діючого договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу. Такий договір останній уклав лише 28.10.2016 року, що підтверджено копією полісу №АК/0779289.

Отже матеріалами справи доведено вину позивача у порушенні вимог п. 2.1 ПДР та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Стосовно посилань позивача на малозначність вчиненого ним правопорушення та його вимог про звільнення його від адміністративної відповідальності суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст..23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За приписами ст.33 КУпАП, якими визначені загальні правила накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Отже відповідно до ст. 33 КУпАП, до вчиненого позивачем правопорушення не можуть застосовуватись норми ст. 22 КУпАП.

ОСОБА_2 того, суд звертає свою увагу на те, що частиною 2 статті 162 КАС України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, суд не наділений повноваженнями звільнення особи від адміністративної відповідальності і винесення усного зауваження. Вказані процесуальні дії відносяться до прерогативи органу, який розглянув справу (у даному випадку інспектора поліції). Під час розгляду даної справи судом досліджуються лише питання законності постанови посадової особи у справі про адміністративне правопорушення.

Накладене адміністративне стягнення на позивача визначене інспектором поліції у межах санкції ч.1 ст.126 КупАП (фактично у мінімальному розмірі).

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що поданий ОСОБА_4 позов є необґрунтований у звязку з чим у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 9, 12, 159, 160 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня з дня отримання її копії.

Суддя: