Справа № 826/25427/15
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

28 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Корона - 2000» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 23.06.2015 №, №, №,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 23.06.2015 №, №, №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на те, що судом першої інстанції було ухвалене законне та обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, посадовою особою відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Корона - 2000» з питань правильності нарахування, повноти сплати та своєчасності внесення до бюджету податку на додану вартість з ТОВ «Релоджик» за липень 2014 року, ТОВ «Адамант-10» та ТОВ «Вальдена» за вересень 2014 року та ТОВ «Центрокомбуд» за січень 2015 року; за наслідками перевірки складено акт від 25.05.2015 №683/26-53-22-05-21/33444644.

Актом перевірки встановлено порушення позивачем пункту 198.6 статті 198 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 874591,00 грн, у тому числі за липень 2014 року на 45733,00 грн, вересень 2014 року - 440906,00 грн, січень 2015 року - 387952,00 грн, завищення від'ємного значення з податку на додану вартість за січень 2015 року на загальну суму 168954,00 грн; підпункту 138.1.1 пункту 138.1, 138.2, 138.7 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України, що призвело до завищення валових витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 2014 рік всього на суму 2433199,00 грн, та, як наслідок, призвело до заниження податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 437976,00 грн.

В обґрунтування порушень контролюючий орган посилається на непідтвердження реальності господарських операцій позивача з ТОВ «Центрокомбуд», ТОВ «Релоджик», ТОВ «Вальдена», ТОВ «Адамант - 10».

Так, щодо контрагента ТОВ «Центрокомбуд» посадовими особами відповідача в акті перевірки зазначено, що податкові накладні отримані ТОВ «Центрокомбуд» від ТОВ «Опціон Ком'юніті» не зареєстровані в Єдиному державному реєстрі, що не дає змоги встановити номенклатуру товарів (87% податкового кредиту сформовано по господарським операціям з ТОВ «Опціон Ком'юніті»); також зазначено, що усі податкові накладні виписані на суму податку на додану вартість менше 10000,00 грн з метою уникнення реєстрації у Єдиному державному реєстрі податкових накладних, що свідчить про ймовірність маніпулювання податковою звітністю та дроблення податкових накладних; до перевірки не надано жодної товарно - транспортної накладної, що свідчить про неможливість встановлення факту поставки товарів від продавця до покупця; за результатами аналізу бази даних Єдиного державного реєстру податкових накладних посадові особи органу державної податкової служби дійшли висновку про пересорт товарів та їх невідповідність у номенклатурі, про те, що купуючи товар згідно узагальненої номенклатури ТОВ «Центрокомбуд» реалізувало зовсім інший товар. З урахуванням наведеного, контролюючим органом не виявлено наявність розумних економічних або інших причин (ділової мети) систематичного продажу товарів; на його думку ТОВ «Корона - 2000» здійснювало безтоварні операції з придбання товарів (робіт, послуг) у підприємств - постачальників, зокрема, у ТОВ «Центрокомбуд», які в дійсності не придбавалися, а лише полягали в документальному їх оформленні (шляхом складання договорів, актів здачі - прийняття робіт (надання послуг), рахунків - фактур, видаткових накладних, податкових накладних та інших документів), з метою ухилення від сплати податків та обов'язкових платежів.

Стосовно контрагента - ТОВ «Релоджик», відповідачем в акті перевірки зроблено посилання на подану ним податкову звітність, згідно якої штатна чисельність працівників складає 1 особу за період липня 2014 року; станом на момент підписання акту - триває процедура припинення; свідоцтва платника податку на додану вартість анульовано 18.02.2015 з підстав внесення до ЄДР запису про відсутність за місцезнаходженням. Крім цього, контролюючий орган посилається на податкову інформацію Городоцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області від 05.12.2014 №10080/7/22-01 по ТОВ «Релоджик», згідно якої товариство відсутнє за юридичною адресою, діяльність товариства направлена на ухилення від сплати/мінімізацію власних податкових зобов'язань та на формування податкової вигоди третім особам шляхом надання їм можливості необґрунтованого формування податкового кредиту та валових витрат по операціях з ним за липень - вересень 2014 року.

По контрагенту - ТОВ «Вальдена», посадовими особами контролюючого органу зроблено висновок, що позивачем не надано жодної товарно - транспортної накладної, що підтверджує факт доставки вантажу та його отримання; погоджені сторонами примірники замовлення та специфікації, що є невід'ємною частиною договору, а також документами на основі яких встановлюється вартість і якість продукції згідно договору. Також встановлено у акті перевірки, що контрагент знаходиться за місцем реєстрації, основний вид діяльності - оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворення звуку й зображення; штатна чисельність працівників за вересень 2014 року складає 33 особи. За наслідками дослідження руху товарів було встановлено, що ТОВ «Корона-2000» придбало товар (побутову електротехніку та іншу техніку) у ТОВ «Вальдена» (по першому ланцюгу постачання товару (послуг), яке в свою чергу придбало товар у імпортерів ТОВ «Вірпул Україна», ТОВ «Панасонік Україна», ТОВ «Груп Себ Україна», ТОВ «Філіпс Україна», Дочірнє підприємство «Електролюкс ЛЛС» та інших, що імпортували побутову техніку таку як пральні машини, морозильники, фени, праски, телефони, електроплити та інше.

Щодо ТОВ «Адамант - 10» відповідачем у акті перевірки зазначені аналогічні підстави як і щодо ТОВ «Вальдена» - не надання товарно - транспортних накладних, замовлення, специфікації, документації, на підставі яких встановлюється вартість і якість продукції. Крім цього зазначено, що ТОВ «Адамант - 10» відсутнє за юридичною адресою, основний вид діяльності - оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворення звуку й зображення, штатна чисельність працівників за липень та серпень 2014 року складає 47 осіб, вересень 2014 року - 45, та жовтень 2014 року - 46. Посилаючись на акт ДПІ Солом'янському району ГУ ДФС у м. Києві від 23.08.2013 №963/22-00/38968356 посадовими особами зроблено висновок про відсутність у ТОВ «Адамант - 10» об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів за період з 01.08.2014 по 30.09.2014.

23.06.2015 відповідачем винесені податкові повідомлення - рішення:

- №, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 168954,00 грн за квітень 2015 року;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1311887,00 грн, у тому числі за основним платежем - 874591,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 437296,00 грн.

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 656964,00 грн, у тому числі за основним платежем 437976,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 218988,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з якими погоджується колегія суддів, виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статті 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Частиною другої статті 3 цього Кодексу передбачено, що господарська діяльність, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.

Водночас за відсутністю факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

При цьому, під час розгляду зазначеної категорії справ необхідно звертати особливу увагу на дослідження реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку та приймати на підтвердження даних податкового обліку лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Розглядаючи реальність господарських операцій позивача з зазначеними вище контраегнтами, на підставі яких позивачем було сформовано дані податкового обліку, суд першої інстанції, з яким також погоджується колегія суддів, виходив з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між позивачем (покупець) та ТОВ «Центрокомбуд» (постачальник) укладений договір від 17 грудня 2014 року №Т1/12/14 КЦ, згідно якого останній зобов'язується поставити товар, асортимент, ціна якого узгоджується сторонами шляхом оплати покупцем виставлених рахунків, які з моменту їхньої оплати є невід'ємною частиною договору. Товар поставляється окремими партіями на підставі рахунків постачальника. Рахунок видається в письмовій формі по факсу, електронною поштою або через представника постачальника.

Також, 23 грудня 2014 року між сторонами був укладений аналогічного змісту договір №Т1/01/15КЦ.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надані рахунки - фактури, видаткові та податкові накладні, згідно яких позивач отримав товар: затверджувач №1, затверджувач УП683Д, затверджував 0663, затверджував 0663М, кремній металевий (технічний); на підтвердження оплати позивачем надана виписка по особовому рахунку у банку.

Крім цього, між позивачем (покупець) та ТОВ «Релоджик» (постачальник) укладений договір поставки від 15 липня 2014 року №5, згідно якого останній зобов'язується поставити і передати у власність покупця товар, асортимент, кількість і ціна якого визначаються сторонами при формуванні замовлення на кожну партію товару. Підписані представниками сторін замовлення покупця прирівнюються до специфікації, які є невід'ємною частиною договору. Умови поставки: EXW (самовивіз зі складу постачальника або іншого узгодженого сторонами місця). Прийом - передачі товару здійснюється в пункті поставки, або в іншому місці на умовах самовивозу покупцем. Датою переходу права власності на товар є дата, вказана у відповідній накладній.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надані замовлення покупця, видаткова та податкова накладні, згідно яких позивач отримав одяг та взуття, що були у користуванні для подальшого використання, несортовані, та речі вживані не сортовані; на підтвердження оплати позивачем надана виписка по особовому рахунку у банку.

Також, між позивачем (покупець) та ТОВ «Вальдена» (постачальник) укладений договір поставки від 11 липня 2014 року №051/ЮР-2014, згідно якого останній здійснюючи оптову торгівлю непродовольчими товарами, передає у власність покупця товар згідно з умовами даного договору. Вартість, кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами товару вказується у видаткових накладних на товар, які є невід'ємними частинами договору і прирівнюються до специфікації. Поставка товару здійснюється на умовах EXW - склад постачальника. За взаємним погодженням, поставка товару може здійснюватися або автомобільним транспортом сторін або за рахунок однієї з сторін. Право власності на товар переходить до покупця з моменту передачі йому товару. Днем отримання товару є день виписки постачальником відповідних видаткових накладних. Покупець здійснює вибірку товару з асортименту, наявного на складі постачальника, та направляє постачальнику замовлення на поставку товару, користуючись електронною формою. Надіслання замовлення здійснюється у електронній формі.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надані видаткові та податкові накладні, згідно яких позивач отримав побутову техніку; на підтвердження оплати позивачем надана виписка по особовому рахунку у банку.

27 червня 2014 року між позивачем (покупець) та ТОВ «Адамант - 10» (постачальник) укладений договір №А-2706/1, згідно якого останній зобов'язується в порядку та на умовах передати у власність позивача товар за цінами і строки, визначеними у договорі. Асортимент та кількість товару в межах кожної окремої партії визначаються сторонами в специфікаціях до цього договору або в рахунках - фактурах, направлених постачальником покупцю. Підписання уповноваженим представником покупця видаткової накладної визнається як погодження покупця з ціною, кількістю та асортиментом товару, зазначеним в такій накладній.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надані видаткові та податкові накладні, згідно яких позивач отримав побутову техніку (телевізори, музичні центри, газові плити, духові шафи, кондиціонери, морозильні камери); на підтвердження оплати позивачем надана виписка по особовому рахунку у банку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, придбаний позивачем у ТОВ «Центрокомбуд» товар за спірними договорами був списаний на виробництво, що підтверджується актами списання, в результаті чого позивачем виготовлено підлогу наливну КЕНП1, 2RAL 5021, емаль ЕП-574 блакитну, шпаклівку ЕП-0010 червоно-коричневу. Виготовлений товар реалізовано позивачем відповідно до договорів укладених з ТОВ «Рембудтехнологія», ХВ ВП СГ ДП НАЕК «Енрогатом» та ТОВ «ДОЦ УБ РАЕС», що підтверджується видатковими накладними та довіреностями, копії яких долучено до матеріалів справи. Також, як встановлено судом першої інстанції, отриманий позивачем від ТОВ «Релоджик» товар використаний при виконанні договору з Відокремленим підрозділом «Южно-Українська АЕС» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом». Товар, що був придбаний у ТОВ «Вальдена» та ТОВ «Адамант-10», частково реалізований шляхом нагородження працівників товариства, а частково шляхом списання у зв'язку з пошкодженням, що підтверджується копіями наказів, актів.

Крім цього, позивачем на підтвердження наявності фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення господарських взаємовідносин із контрагентами постачальниками були надані пояснення з відповідними доказами, згідно яких товар, що був отриманий від контрагентів, зберігався в складському приміщенні площею 728 м2, що знаходиться за адресою: 07400, м. Бровари, вул. Залізнична, 12, та перебуває в оренді позивача на підставі договору оренди від 01.01.2009 №01/01/09-К, укладеного з ЗАТ «Укрдокбуд». Також, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на час здійснення позивачем спірних господарських операцій, у позивача в наявності були транспортні засоби.

У розумінні «Інкотермс. Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2000 року)» термін EXW (EX WORKS (... named place) ФРАНКО-ЗАВОД (... назва місця) означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов'язання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі і т. ін.), без здійснення митного очищення товару для експорту та завантаження його на будь-який приймаючий транспортний засіб.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що не надання до перевірки товарно-транспортних накладених не є доказом безтоварності спірних господарських операцій, оскільки позивач мав технічні можливості для їх здійснення.

Крім цього, колегія суддів не приймає до уваги посилання контролюючого органу як на підставу відсутності факту придбання товарів на ненадання позивачем товарно - транспортних накладних, оскільки відсутність окремих документів не є підставою для висновків про відсутність господарських операцій, якщо з інших документів вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що господарські операції позивача з зазначеними вище контрагентами здійснювались в межах господарської діяльності, є реальними, та підтверджуються необхідними документами.

Положеннями пункту 138.1 статті 138 ПК України передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності та інших витрат. Витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 вказаного Кодексу витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до Податкового кодексу України необхідні для віднесення певних сум до складу витрат та податкового кредиту, зокрема, виданих постачальником та виконавцем послуг видаткових та податкових накладних, актів приймання передачі товару або послуг та інші, не є безумовною підставою для формування витрат та податкового кредиту, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Судом першої інстанції встановлено, що на дату підписання договору, розрахункових та первинних документів контрагенти позивача не були припинені та були платниками податку на додану вартість.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що органом державної податкової служби як суб'єктом владних повноважень не доведено, що зазначені вище правочини є такими, що спрямовані на не реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, відповідно, висновки акту перевірки є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень - рішень та, як наслідок, про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 28.12.2016 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.