Справа № 201/13062/16-а (2-а/201/1057/2016)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2016 рокусправа № 201/13062/16-а (2-а/201/1057/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.
суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.
за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2016 року у справі № 201/13062/16-а за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 2 роти 1 батальону Департаменту патрульної поліції у м. Дніпропетровську Пшеничного Владислава Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Інспектора патрульної поліції 2 роти 1 батальону Департаменту патрульної поліції у м. Дніпропетровську Пшеничного Владислава Олександровича, в якому просила:

- визнати протиправними дії Відповідача щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №244572 від 12.09.2016 року;

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №244572 від 12.09.2016 року, якою за скоєння адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, до Позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255.00 грн.;

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2016 року адміністративний позов було задоволено. Скасовано постанову серії АР №244572 від 12.09.2016 року інспектора патрульної поліції 2 роти 1 батальйону Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Пшеничного Владислава Олександровича про притягнення до ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та закрито провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12.09.2016 року інспектором патрульної поліції 2 роти 1 батальйону Департаменту патрульної поліції у м. Дніпропетровську Пшеничним Владиславом Олександровичем була складена постанова серії АР №244572 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на Позивача було накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови про накладення адміністративного стягнення, 12.09.2016 року о 15:18 в м. Дніпропетровськ по вул. Центральна.12, водій транспортного засобу Toyota Land Cruiser НОМЕР_1 здійснив в`їзд та проїзд під знак 3.21 В`їзд заборонено з вул. Ширшова на вул. Московська та порушив вимоги знаку 3.21 ПДР.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної постанови, Позивач оскаржив її до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач при винесенні оскаржуваної постанови не надав достатніх доказів, які б обґрунтовували факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з зазначеними висновками з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Приписами ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, згідно ст.8.4 Правил Дорожнього руху України, заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі. Знак 3.21 В`їзд заборонено ПДР забороняє в`їзд усіх транспортних засобів.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху зокрема за порушення вимог дорожніх знаків.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для притягнення Позивача до відповідальності було виявлення працівниками Національної поліції України здійснення Позивачем в`їзду та проїзду під знак 3.21 В`їзд заборонено.

Тобто, в даному випадку Відповідачем було виявлено факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, ознаки якого підпадають під дію ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та за скоєння якої встановлюється адміністративна відповідальність.

В свою чергу, згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка визначає зміст постанови про адміністративне правопорушення визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

В даному випадку, як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису, яка була зафіксована на нагрудну камеру Відповідача, Позивач, керуючи транспортним засобом Toyota Land Cruiser НОМЕР_1 , здійснила проїзд під знаком 3.21 В`їзд заборонено.

Тобто, вчинення Відповідачем адміністративного правопорушення в даному випадку підтверджується належними доказами, які фіксують сам факт його вчинення.

Також, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, в ній наявні всі необхідні реквізити, визначені приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, виходячи з зазначених обставин справи, в даному випадку наявна належна доказова база, яка б підтверджувала факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення та як наслідок обґрунтовувала правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи та приписів чинного законодавства, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості задоволення позовних вимог, оскільки оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була прийнята уповноваженою особою з дотриманням приписів чинного законодавства.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2016 року була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про необхідність її скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2016 року у справі № 201/13062/16-а скасувати та прийняти нову.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко