Справа № 822/1067/16
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1067/16

Головуючий у 1-й інстанції: Божук Д.А.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

22 грудня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Боровицького О. А. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Коваль К.В.,

позивача: ОСОБА_2

представника прокуратури Хмельницької області: Параскевича О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними, скасування наказу, поновлення на посаді та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у червні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Прокуратури Хмельницької області (з урахуванням уточнених позовних вимог) про визнання протиправним та скасування наказу прокурора Хмельницької області № 328к від 14 квітня 2016 року про звільнення її з посади прокурора прокуратури м. Кам'янець-Подільського Хмельницької області; поновлення на посаді прокурора Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури Хмельницької області; визнання протиправними дій відповідача щодо ненарахування та невиплати заробітної плати за період з 15.07.2015 року по 14.04.2016 року включно відповідно до ст. 81 Закону України "Про прокуратуру"; зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату заробітної плати та інших виплат за період з 15 липня 2015 року по 14 квітня 2016 року відповідно до ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", з урахуванням вже здійснених виплат за цей період; стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 15 квітня 2016 року по день поновлення на роботі з відрахуванням зборів, обов'язкових платежів та сум, виплачених при звільненні.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись при цьому на порушенням судом першої інстанції норм матеріального права.

Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив суд залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Третя особа свого уповноваженого представника в судове засідання не направила, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами адміністративної справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, згідно з наказом від 09.07.2012 №660к ОСОБА_2 призначена стажистом на посаду прокурора прокуратури м. Кам'янця-Подільського на умовах строкового трудового договору з 09.07.2012 по 08.07.2013 року.

Наказом від 31.05.2013 №387к у зв'язку із закінченням стажування ОСОБА_2 призначено на посаду прокурора прокуратури м. Кам'янця-Подільського.

Наказом Генерального прокурора України №94ш від 23.09.2015 внесено зміни до структури та штатного розпису прокуратури Хмельницької області, зокрема, із штатного розпису прокуратури Хмельницької області виключено штатний розпис прокуратури м. Кам'янця-Подільського та встановлено у штатному розписі Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури 21 посаду прокурорів.

24 вересня 2015 року ОСОБА_2 попереджено про звільнення у зв'язку з ліквідацією органу прокуратури у разі не проходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі, що підтверджується підписом на попередженні про звільнення.

Наказом прокурора Хмельницької області від 14.04.2016 №328к ОСОБА_2 звільнено з посади прокурора прокуратури м. Кам'янця-Подільського та органів прокуратури у зв'язку з реорганізацією органу прокуратури (п.9 ч.1 ст.51 Закону України "Про прокуратуру", п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України) з 14 квітня 2016 року. Підставами зазначено: рейтинговий список Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури Хмельницької області, попередження про звільнення, листок непрацездатності.

Вважаючи своє звільнення таким, що суперечить чинному законодавству, позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним спеціальним законодавством, у зв'язку з чим підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу № 328к від 14.04.2016 року відсутні, а тому відсутні підстави для задоволення похідних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також система прокуратури України визначаються Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року.

Цим Законом була змінена система органів прокуратури України.

Статтею 7 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що систему прокуратури України становлять: 1) Генеральна прокуратура України; 2) регіональні прокуратури; 3) місцеві прокуратури; 4) військові прокуратури; 5) Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

У додатку до вказаного Закону наведено перелік і територіальну юрисдикцію місцевих та військових прокуратур.

Окрім зміни системи органів прокуратури України, Законом було запроваджено ряд принципово нових підходів до питань призначення на посади прокурорів місцевої прокуратури, основою якого є якісне оновлення керівного та кадрового складу.

Зокрема, приписами ст. 28 Закону встановлено, що добір кандидатів на посаду прокурора здійснюється на конкурсних засадах із числа осіб, які відповідають вимогам, установленим частинами першою та п'ятою статті 27 цього Закону, за результатами кваліфікаційного іспиту, проведеного відповідно до вимог цього Закону.

Як зазначено вище, наказом Генерального прокурора України №94ш від 23.09.2015 у зв'язку з утворенням з 15.12.2015 місцевих прокуратур та припиненням діяльності шляхом реорганізації міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, у штатному розписі прокуратури Хмельницької області виключено ряд міських, районних, міжрайонних прокуратур, у тому числі прокуратуру м. Кам'янця-Подільського, та встановлено у штатному розписі Кам'янець-Подільську місцеву прокуратуру, під територіальну юрисдикцію якої підпадають Дунаєвецький район, місто Кам'янець-Подільський, Кам'янець-Подільський район, Новоушицький район, що визначено у додатку до Закону.

У штатному розписі місцевих прокуратур Хмельницької області за рахунок резерву Генеральної прокуратури України встановлено 201,5 одиниць з відповідним фондом заробітної плати, з них для Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури 21 прокурори, в тому числі 3 в Новоушицькому відділі.

Відповідно до ч.1 ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Згідно з ч.3 вказаної статті, одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Як встановлено вище, 24.09.2015 позивача на виконання вимог ст.49-2 КЗпП України ознайомлено із попередженням про можливе наступне звільнення у разі непроходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі з 14.12.2015 року. При цьому, у вказаному попередженні зазначено, що наказом Генерального прокурора України від 23.09.2015 року з 15 грудня 2015 року вносяться зміни до структури та штатного розпису прокуратури Хмельницької області, у зв'язку з чим передбачено скорочення посади, яку позивач обіймає.

Наведене фактично свідчить про те, що позивачу було запропоновано пройти конкурс на заміщення вакантної посади у місцевій прокуратурі, обійняти яку останній мав можливість лише за результатами об'єктивного оцінювання, яке буде проводитись незалежним органом.

У пп. "в" пп.1 п.5-1 розділу ХІІІ "Перехідні положення" Закону визначено, що до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" цього Закону, прокурорами місцевих прокуратур призначаються прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування. Проведення тестування, стажування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України.

Тобто прокурори, які працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, в разі успішного проходження ними тестування будуть призначені на посади у новоутворених місцевих прокуратурах.

На виконання вимог п.5-1 розділу ХІІІ "Перехідні положення" Закону України "Про прокуратуру", з метою кадрового наповнення місцевих прокуратур, Генеральним прокурором України видано наказ №98 від 20.07.2015 "Про затвердження Порядків проведення тестування та чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад у місцевих прокуратурах" (далі - Порядок №98).

Відповідно до п.1.2 Порядку №98 на посади прокурорів місцевих прокуратур призначаються особи за результатами успішного проходження ними тестування.

Пунктом 1.4 Порядку №98 визначено, що прокурори та стажисти на посадах прокурорів, які на день набрання чинності Законом України "Про прокуратуру" працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, претендують на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, яка утворюється шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій вони працюють.

Отже, позивач згідно з умовами Порядку №98 могла претендувати тільки на посаду в Кам'янець-Подільській місцевій прокуратурі.

У попередженні про можливе звільнення до ОСОБА_2 доведена інформація про тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі, а, відтак, остання повідомлена, що зможе перейти на роботу у відповідну місцеву прокуратуру за умови успішного проходження тестування.

Відповідно до п.3.16 Порядку №98 на підставі відомостей про результати тестування робоча група регіонального центру формує рейтинговий список, форма якого наведена у додатку 2 цього Порядку, по кожній місцевій прокуратурі окремо.

Згідно з п.3.18 Порядку №98 рейтинговий список кандидатів оприлюднюється на офіційному веб-сайті відповідної регіональної прокуратури після закінчення тестування.

Пунктами 8.1 8.7 Порядку №98 визначено, що рішення щодо результатів тестування може бути оскаржене до робочої групи, а рішення робочої групи може бути оскаржене до суду.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що позивачем подано заяву для участі у тестуванні для зайняття вакантної посади прокурора Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури Хмельницької області. При цьому зі змісту рейтингового списку Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури Хмельницької області випливає, що ОСОБА_2 за результатами тестування на заміщення посад прокурорів у Кам'янець-Подільській місцевій прокуратурі Хмельницької області зайняла 37 позицію із загальним підсумковим балом 88,33.

Колегія суддів враховує, що позивач результати такого тестування не оскаржувала.

При цьому, як було зазначено, відповідно до наказу Генерального прокурора України №94ш від 23.09.2015 штатна чисельність прокурорів Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури Хмельницької області становить 21 одиницю.

Тобто, призначення на посади прокурорів Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури Хмельницької області здійснювалось в межах визначеної штатної чисельності (21 посад) за результатами проходження кандидатами успішного тестування відповідно до сформованого рейтингу.

Згідно з п.9.5 Порядку №98 керівник регіональної прокуратури після отримання рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів конкретної місцевої прокуратури та рапорту працівника прокуратури (заяви для тих, хто не працює у прокуратурі), який успішно пройшов тестування, видає наказ про його призначення на посаду, враховуючи підсумковий бал кандидата (від вищого до нижчого) та кількість штатних одиниць у відповідній місцевій прокуратурі.

При цьому, суд наголошує, що в силу приписів ст.28 Закону добір кандидатів на посаду прокурора місцевої прокуратури здійснюється виключно на конкурсних засадах.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позивач зайняла 37-е місце у рейтинговому списку, яке не надає права претендувати на одну із посад в Кам'янець-Подільській місцевій прокуратурі Хмельницької області. Відповідач був позбавлений правових підстав на призначення ОСОБА_2 на відповідну посаду за результатами неуспішного проходження останньою тестування.

Таким чином, оскільки і Законом, і Порядком №98 визначено умову призначення прокурора на посаду в реорганізовану прокуратуру - успішне проходження тестування, її невиконання позбавило ОСОБА_2 можливості бути працевлаштованою на посаді прокурора у новоутвореній місцевій прокуратурі.

При цьому, можливостей залишення позивача на посаді прокурора прокуратури м. Кам'янця-Подільського після 15.12.2015 не існувало, оскільки штатний розпис цієї прокуратури був виключений за наказом Генерального прокурора України №94ш від 23.09.2015, а сама прокуратура припинила свою діяльність як суб'єкт владних повноважень.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.51 Закону прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки орган прокуратури, в якому працювала позивач реорганізований, усі штатні посади цієї прокуратури є ліквідованими, а можливість працевлаштування в новоутвореній місцевій прокуратурі виключається у зв'язку з неуспішним проходженням тестування, звільнення ОСОБА_2 із займаної посади ґрунтується на вимогах закону.

Крім того, суд враховує, що приписи п.1 ч.1 ст.16 Закону визначають, що незалежність прокурора забезпечується особливим порядком його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності.

При цьому згідно з ч.3 ст.16 Закону прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених цим Законом.

Отже, саме Законом передбачаються підстави для припинення повноважень прокурора, а, відтак, норми останнього в частині, зокрема, звільнення прокурора є спеціальними по відношенню до інших нормативних актів.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 17.02.2015 у справі №21-8а15.

Зокрема, зазначено, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Суд також вважає безпідставним твердження позивача про порушення відповідачем порядку її звільнення з огляду на наступне.

Відповідно до ст.60 Закону прокурор звільняється з посади особою, уповноваженою цим Законом приймати рішення про звільнення прокурора, за поданням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури, якщо:

1) прокурор не подав заяву про переведення до іншого органу прокуратури протягом п'ятнадцяти днів;

2) в органах прокуратури відсутні вакантні посади, на які може бути здійснено переведення;

3) прокурор неуспішно пройшов конкурс на переведення до органу прокуратури вищого рівня.

Сторони не надали доказів подання ОСОБА_2 заяви про переведення до іншого органу прокуратури протягом п'ятнадцяти днів.

Разом з тим, згідно з листом від 16.06.2016 №11-359вих-16 станом на 15.12.2015 вакантні посади в місцевих прокуратурах Хмельницької області відсутні. Станом на 14.04.2016 в місцевих прокуратурах Хмельницької області наявна одна вакантна посада - прокурора Городоцької місцевої прокуратури, яка заміщується за результатами конкурсного відбору.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.62 Закону подання про звільнення прокурора з посади вноситься Вищою радою юстиції або Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів у визначених законом випадках.

Прийняття рішення про звільнення прокурора з посади здійснюється особою, уповноваженою цим Законом приймати рішення про звільнення прокурора, виключно на підставі та в межах подання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів чи Вищої ради юстиції.

Проте, відповідно до пп. 5-1 п. 4 Перехідних положень Закону, до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" цього Закону прокурори призначаються на посади та звільняються з посад, у тому числі адміністративних, без рекомендації Ради прокурорів України чи подання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, уповноваженими приймати такі рішення особами.

Таким чином, позивач, зазначаючи про те, що особливий порядок звільнення прокурора, передбачений ст.60 Закону, не застосовується до 15.12.2015, не врахував, що вказаний порядок не застосовується в частині звільнення виключно на підставі та в межах подання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів чи Вищої ради юстиції, у той час як відповідне рішення уповноважена особа вправі приймати тимчасово без такого подання.

Звільнено позивача тільки 14.04.2016 внаслідок перебування останньої на лікарняному з 14.12.2015. Отже, фактично на момент настання обставин, що стали підставою для звільнення ОСОБА_2, не застосовувався особливий порядок звільнення.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно критично оцінив твердження ОСОБА_2 про те, що оскаржуваний наказ підписано неуповноваженою на те особою, виходячи знаступного.

Пунктом 3 ч.1 ст.11 Закону визначено, що керівник регіональної прокуратури призначає на посади та звільняє з посад прокурорів регіональних та місцевих прокуратур у встановленому цим Законом порядку.

При цьому, згідно з ч.3 ст.11 Закону у разі відсутності керівника регіональної прокуратури його повноваження здійснює перший заступник керівника регіональної прокуратури, а в разі його відсутності - один із заступників керівника регіональної прокуратури.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.51 Закону особами, які в установленому цим Законом порядку приймають рішення про звільнення прокурора з посади, є керівник регіональної прокуратури - щодо прокурорів відповідної регіональної прокуратури та прокурорів місцевих прокуратур, які розташовані у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної регіональної прокуратури.

Наказ від 14.04.2016 №328к підписано виконуючим обов'язки прокурора області Р. Кахній, на якого, згідно з наказом від 19.01.2016 №23-ов, покладено виконання обов'язків прокурора області у разі його відсутності.

Враховуючи наведене, підписання наказу від 14.04.2016 №328к виконуючим обов'язки прокурора області є обґрунтованим та відповідає вимогам Закону.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правомірно відмовив позивачу у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу прокурора Хмельницької області № 328к від 14 квітня 2016 року про звільнення її з посади прокурора прокуратури м. Кам'янець-Подільського Хмельницької області. Позовні вимоги про поновлення на посаді прокурора Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури Хмельницької області та стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 15 квітня 2016 року по день поновлення на роботі з відрахуванням зборів, обов'язкових платежів та сум, виплачених при звільненні, є похідними від скасування наказу про звільнення, а тому не можуть бути задоволені у випадку відмови у скасуванні цього наказу.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Прокуратуру Хмельницької області здійснити перерахунок та виплату заробітної плати та інших виплат за період з 15.07.2015 по 14.04.2016 відповідно до ст.81 Закону України "Про прокуратуру", з урахуванням вже здійснених виплат за цей період, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.3 ст.81 Закону України "Про прокуратуру" посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2016 року - 11 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2017 року - 12 мінімальних заробітних плат.

Разом з тим, відповідно до ст.ст.8, 13 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з державного бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону. Обсяг витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Згідно з п.9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет на 2015 рік" установлено, що норми і положення ст.81 Закону України "Про прокуратуру" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012р. "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №763 від 30.09.2015р., визначено схеми посадових окладів працівників органів прокуратури. Так, додатком №5 до Постанови посадовий оклад прокурора міжрайонної прокуратури складає 1359,00-1399,00 грн.

Ці норми законодавства були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, а тому, з урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Прокуратура Хмельницької області не наділена правом самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивача та виплату заробітної плати у відповідному розмірі, а тому правомірно відмовив у задоволенні позову в цій частині.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 28 грудня 2016 року.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Боровицький О. А.