Справа № 450/3191/15-а
Суддя: Данилів Є. О.
Дата ухвалення: 2016-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/3191/15-а Провадження № 2-а/450/32/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Курпіта П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, суд,-

ВСТАНОВИВ:

17.12.2015 року позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №687073 від 30.11.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, а саме без всебічного та об'єктивного з'ясування інспектором обставин справи, при відсутності достатніх доказів його винуватості адміністративних правопорушеннях, містить у собі посилання на обставини, що в дійсності не мали місце. Зокрема вказав, що 30.11.2015 року в м. Львів відповідач виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2№ 687073 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 425 грн., за порушення ч.1 ст.126 КУпАП. При прийнятті оскаржуваної постанови відповідач виходив з того, що 30.11.2015 р. о 15 год. 25 хв. в м. Львові по вул. Городоцька, 301 керуючи автомобілем НОМЕР_1, ОСОБА_1, здійснивши зупинку менше ніж три метри до розділювальної смуги, що суперечить п. 15.9 ПДР України та не мав при собі поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що порушує вимоги п. 2.1 ґ ПДР України, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Крім цього, зазначив, що факт зупинки вищенаведеного транспортного засобу, неподалік від розділювальної смуги, був пов'язаний з його технічною несправністю, яка виникла під час руху раптово, у звязку з чим в автомобілі була ввімкнена сигналізація аварійної зупинки, що передбачено п. 9.1. ПДР України. Однак, дана подія на рішення, яке прийняв відповідач жодним чином не вплинула. Відповідна допомога зі сторони субєкта даного органу правопорядку, який уповноважений здійснювати нагляд за безпекою дорожнього руху позивачу як учаснику дорожнього руху надана не була. Натомість, позивачу було інкриміновано ще факт, керування транспортним засобом, без поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За наведених обставин просить адміністративний позов задоволити.

В судове засідання належним чином повідомлений позивач не з'явився, проте подав до суду клопотання про розгляд адміністративної справи у його відсутності. А тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача.

Відповідач в судове засідання явку свого представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Оглянувши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та давши правову оцінку представленим доказам у їх сукупності, суд вважає, що даний адміністративний позов слід задоволити.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №687073 від 30.11.2015 року поліцейським роти №2 батальйону №1 УПП у м. Львові рядовим поліції ОСОБА_2, було притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КпАП України, зокрема за те, що він 30.11.2015 року о 15.25 год., по вул. Городоцькій, 301 в м. Львові, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. НОМЕР_2, здійснив зупинку менше ніж три метри до розділювальної смуги та не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т.з., чим порушив п.15.9 д. та 2.1 г Правил Дорожнього Руху України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об'єктивну сторону правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КпАП України, п.15.9 Правил дорожнього руху України, що полягає у порушенні водієм транспортного засобу вимог, щодо заборони зупинки у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м. При цьому, доведеність вини позивача у вчинених адміністративних правопорушеннях підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім цього, у відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З вищенаведеної норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв'язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб'єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов'язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Однак, у даній адміністративній справі, відповідач не подав до суду жодних доказів (матеріалів фото- та відео фіксації, протоколу огляду місця події на підтвердження факту, що правопорушення дійсно мало місце, пояснень свідків), які встановлювали б факт вчинення позивачем вказаних правопорушень, не міститься.

З огляду на наведене, а також те, що позивач категорично заперечив свою вину у вчиненому правопорушенні, а також того факту, що відповідачем жодними доказами не спростовано наведених позивачем обставин та не доведено його винуватість у вищенаведеному адміністративному правопорушенні, шляхом подання доказів (показання свідків, фото- відеофіксація, протоколу огляду місця події тощо), на підставі яких можна було б встановити наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення та його винуватість у вчиненні такого, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КпАП України, є протиправною, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2,9,94,160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,- задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 30.11.2015 року серії ПС2 №687073 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КпАП України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського адміністративного апеляційного суду. Якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СуддяОСОБА_3