Справа № 826/4677/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/4677/16

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 грудня 2016 року № 826/4677/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Аблова Є.В., суддів - Погрібніченка І.М., Шулежка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Девілон» до Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві, Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішення та постанови,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Девілон» (далі - позивач) з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві (далі - відповідач - 1), Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів (далі - відповідач – 2),в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати згоду Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів на проведення позапланової перевірки характеристик продукції ТОВ «Девілон» від 19.01.2016 року №133-8-7/6, наказ на проведення невиїзної позапланової перевірки характеристик продукції від 28.01.2016 року №39, направлення на проведення перевірки від 28.01.2016 року №000015;

- визнати протиправним та скасувати постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві від 15.02.2016 року №000007 про накладення штрафних санкцій;

- компенсувати за рахунок державного бюджету України витрати на правову допомогу понесені ТОВ «Девілон» у розмірі 4300,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідачів були відсутні підстави проведення позапланової перевірки характеристик продукції ТОВ «Девілон». Також позивач зазначив, що відповідачами неправомірно винесено постанову про накладення штрафу та необґрунтовано визначено максимальний розмір штрафу.

Представник відповідача-1 проти позову заперечував, зазначивши, що інспекцією законно проведено позапланову невиїзну перевірку характеристик продукції. Також відповідач-1 вказав на те, що висновки за наслідками перевірки є обґрунтованими, що і зумовило прийняття спірної постанови.

Водночас, представники сторін в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, явку своїх представників не забезпечили, відношення до позову відповідач-2 не висловив.

За таких обставин, судом на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, заслухавши пояснення присутніх представників сторін у судовому засіданні, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На підставі листа Держспоживінспекції України від 19.01.2016 року №133-8-7/6, наказу Інспекції з питань захисту прав споживачів у місті Києві від 28.01.2016 року №39 та направлення на проведення перевірки від 28.01.2016 року №000015 відповідачем-1 проведена позапланова невиїзна (поєднана з виїзною відповідно до ст.23 ЗУ «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції») перевірка характеристик продукції у ТОВ «Девілон».

Строк проведення перевірки складав з 10.02.2016 року по 11.02.2016 року.

В результаті проведеної перевірки Інспекцією з питань захисту прав споживачів у місті Києві було складено акт перевірки характеристик продукції від 11.02.2016 року №000009.

Так, у висновках сказаного акту зазначено наступне:

- сертифікат перевірки типу від 04.09.2014 року № UA.TR.061.C.C000962-I4 не відповідає встановлений вимогам п. 60 Технічного регламенту вимогам до сертифікату (Сертифікат перевірки типу повинен містити кольорове зображення і чіткий опис іграшки);

- не надано документи, які ТОВ «Девілон» подавав призначеному органу з оцінки відповідності (заявку на перевірку типу, повний склад технічної документації).

Крім того, в ході перевірки ТОВ «Девілон» щодо продукції, яка була об’єктом перевірки та зазначена в акті під номером 1, в межах перевірки не надано повного обсягу документів та матеріалів, перелік яких зазначений у ч.7 ст.23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», які в свою чергу підтверджують, що продукція, яка була об’єктом перевірки пройшла оцінку відповідності згідно вимог Технічного регламенту безпечності іграшок (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 року №515), а саме відсутні: детальний опис проекту та виробництва, включаючи перелік компонентів і матеріалів, які використані в іграшці, а також паспорти безпеки використаних хімічних речовин та сумішей, отримані від постачальників таких речовин і сумішей; результати оцінки безпечності, проведеної згідно з пунктом 56 Технічного регламенту безпечності іграшок; опис застосованої процедури оцінки відповідності; копії документів, які виробник подав призначеному органу з оцінки відповідності; протоколи випробувань та опис засобів, за допомогою яких виробник забезпечив відповідність іграшок національним стандартам з переліку національних стандартів, якщо виробник застосував процедуру внутрішнього контролю виробництва, встановлену в п.55 Технічного регламенту безпечності іграшок.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Девілон» щодо продукції, яка була об'єктом перевірки, не надано повного складу технічної документації, склад якої визначено Технічними регламентами, дія яких поширюється на неї, що згідно із положеннями ст.29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» свідчить, що продукція формально не відповідає встановленим вимогам.

За встановлене порушення передбачена відповідальність, яка визначена п.2 ч.2 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

На підставі акту перевірки характеристик продукції від 11.02.2016 року №000009 ТОВ «Девілон» відповідачем-1 винесено протокол від 11.02.2016 року №000007 про виявлені порушення вимог статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», що полягає у такому: в ході перевірки встановлено, що ТОВ «Девілон» вводить в обіг продукцію, яка не відповідає встановленим вимогам, за що передбачена відповідальність згідно п.2 ч.2 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Спірні правовідносини врегульовано Законами України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», «Про загальну безпечність нехарчової продукції»

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) –діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Органи державного нагляду (контролю) можуть здійснювати планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування).

Частинами 1-6 ст.23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" визначено, що під час перевірок характеристик продукції проводяться документальні перевірки, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, а за наявності підстав вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, - відбір та експертиза (випробування) зразків продукції. При проведенні перевірок характеристик продукції органи ринкового нагляду враховують ступінь ризику, який може становити відповідна продукція, а також відомості, що містяться у зверненнях споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, та іншу інформацію щодо продукції. Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові, - у розповсюджувачів та виробників такої продукції. Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки. Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та посвідчення (направлення) видаються і оформляються невідкладно. Перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. У разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки.

Згідно п.1 ч.1 ст.25 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її виробників якщо за результатами перевірки характеристик продукції у її розповсюджувача є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам внаслідок дій чи бездіяльності виробника такої продукції.

Судом встановлено, що наказ від 28.01.2016 року №39 винесений відповідачем-1 на підставі листа Держспоживінспекції України від 19.01.2016 року №133-8-7/6, згідно з яким на підставі повідомлень про продукцію, що не відповідає встановленим вимогам та/або становить серйозний ризик, доручено провести перевірку характеристик продукції у ТОВ «Девілон».

Так, Держспоживінспекція у Закарпатській області листом від 02.12.2015 року №1122 та оперативним сповіщенням повідомила Держспоживінспекцію України про виявлення продукції у ТОВ «Маркет Рітейл», яка не відповідає встановленим вимогам та/або становить серйозний ризик. Також, до матеріалів справи надано видаткову накладну від 25.09.2013 року №К/3453, з якої вбачається, що ТОВ «Маркет Рітейл» придбавала спірну продукцію у ТОВ «Девілон».

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою. У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім'я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Відповідачем-1 прийнято наказ від 28.01.2016 №39 та направлення від 28.01.2016 року №000015 на проведення перевірки, яке відповідає вищевикладеним вимогам діючого законодавства.

Відповідно до копії зворотного поштового повідомлення, позивач був належним чином сповіщений про проведення перевірки, отримав направлення на її проведення та вимогу щодо надання до Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві документів на продукцію, що також не заперечується позивачем.

Отже, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування згоди Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів на проведення позапланової перевірки характеристик продукції ТОВ «Девілон» від 19.01.2016 року №133-8-7/6, наказу на проведення невиїзної позапланової перевірки характеристик продукції від 28.01.2016 року №39, направлення на проведення перевірки від 28.01.2016 року №000015 не підлягають задоволенню з огляду на необґрунтованість та не доведеність.

Згідно положень ст.2 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" терміни "виробник" вживається у значеннях, визначених Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".

Згідно ст.1 Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" виробник - імпортер продукції (у разі якщо виготовлювачем продукції є фізична чи юридична особа - нерезидент України, яка не має свого уповноваженого представника в Україні).

Відповідно до ч.7 ст.8 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" у разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду, для цілей цього Закону особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб'єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку (терміну) не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб'єкту господарювання цю продукцію.

Приписами ст.23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" під час невиїзної перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація: 1) декларація про відповідність; 2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією); 3) загальний опис продукції та схема (креслення) конструкції виробу, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом; 4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю; 5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції; 6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо); 7) документи і матеріали щодо стану виконання суб'єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб'єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання; 8) повідомлення та інша інформація, надана суб'єктами господарювання, органами доходів і зборів, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції"; 9) інші документи та матеріали, звернення, одержані органами ринкового нагляду відповідно до положень цього Закону та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".

Таким чином, враховуючи вказані приписи, надані позивачем на вимогу відповідача-1 документів та наявну копію видаткової накладної, твердження позивача, що інспекцією не надано доказів введення в обіг продукції, яка перевірялась, спростовуються.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, до ТОВ «Девілон» були застосовані санкції за порушення вимог п.2 ч.2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» - введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення Національного знака відповідності на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п'ятисот до тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вимоги до безпеки іграшок, процедуру оцінки їх відповідності таким вимогам, правила маркування, а також введення в обіг іграшок як імпортованих, так і вітчизняного виробництва, їх продажу і безкоштовного розповсюдження визначено Технічним регламентом безпеки іграшок.

Водночас суд не може погодитись з такими висновками інспекції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.23 Закону України від 01.12.2005 року «Про стандарти, технічні регламенти та процедури оцінки відповідності» (який діяв на момент введення в обіг ТОВ «Девілон» продукції, яка була об’єктом перевірки) прийнятий Кабінетом Міністрів України технічний регламент опубліковується в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України". Технічний регламент набирає чинності не раніше ніж через 6 місяців з дня опублікування в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" для надання можливості учасникам ринку підготуватися до виконання вимог нового технічного регламенту, за винятком термінових обставин, зазначених у статті 24 цього Закону.

Крім цього, в постанові Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 року №515 «Про затвердження Технічного регламенту безпечності іграшок», а саме п.5 передбачено, що ця постанова набирає чинності через шість місяців з дня опублікування.

Отже, зафіксовані порушення в акті перевірки стосуються виключно порушених норм Технічного регламенту безпечності іграшок від 11.07.2013 року №515, який на момент введення в обіг позивачем продукції, яка була предметом перевірки, ще не набрав чинності, а тому такі висновки є необґрунтованими.

Як наслідок, спірна постанова від 15.02.2016 року №000007, яка була винесена на підставі висновків акту перевірки характеристик продукції від 11.02.2016 року №000009, є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про компенсування витрат на правову допомогу, понесені позивачем слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 97 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що позивач просить суд компенсувати йому витрати у розмірі 4300,00 грн., понесені ним на оплату правової допомоги.

На підтвердження зазначених обставин позивачем долучено до матеріалів справи договір про юридичне обслуговування від 05.01.2016 року №02/2016, акт про надання консультаційних послуг від 21.03.2016 року №04/16.

Зокрема, сума в розмірі 4300 грн. відноситься саме за представництво інтересів замовника в Окружному адміністративному суді м. Києва.

Частиною третьою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Так, в силу приписів статті 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011 №4191-VI, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Отже, зі змісту вказаної норми вбачається, що компенсація судових витрат здійснюється саме за участь особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Проте, слід зазначити, що, по-перше, судом у даній справі не проводились окремі процесуальні дії поза судовим засіданням і в ході судового розгляду адвокат позивача не ознайомлювався із матеріалами справи. По-друге, на засідання, призначені судом, позивач та його представник взагалі не з’являлись, а тому така послуга як представництво інтересів в суді відсутня.

Враховуючи викладене, такі витрати є документально не підтвердженими, отже підстави для їх компенсації відсутні.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси (ч. 1 ст. 6 цього ж Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині, у зв’язку з чим адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 69 - 71, 160-163, 167, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Девілон» задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві від 15.02.2016 року №000007 про накладення штрафних санкцій.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Девілон» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Головуючий суддя Аблов Є.В.

Суддя Погрібніченко І.М.

Суддя Шулежко В.П.