Справа № 233/6034/16-а
Суддя: Каліуш О. В.
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Каліуш О. В., за участі секретаря Франчук А.О., розглянувши у скороченому провадженні в м. Костянтинівка справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з адміністративним позовом до Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області, ОСОБА_1 просить:

- зобовязати відповідача зарахувати до стажу його робити на посаді судді, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, календарний період проходження строкової військової служби 2 роки, та здійснити з 22 вересня 2016 року перерахунок його довічного грошового утримання у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання,-

посилаючись на те, що він з 02.11.1992 року працював на посаді судді Костянтинівського міського суду, а з 27.03.2004 року суддею Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області. Наказом голови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21.09.2016 р. № 55-к на підставі постанови Верховної Ради України від 08.09.2016року № 1515-VІІІ «Про звільнення судів» він був звільнений з посади судді вказаного суду у звязку з поданням заяви про відставку.

З 22.09.2016року йому було призначено виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, виходячи із стажу 23 роки 10 місяців 19 днів.

Вважає визначення відповідачем такого розміру грошового утримання невірним, оскільки до стажу судді не зарахований термін проходження ним строкової служби у Збройних Силах з 21.11.1978 року по 21.11.1980 року, що складає 2 року, а тому щомісячне довічне грошове утримання повинно бути йому призначено у розмірі 90 % заробітку судді, виходячи із стажу 25 років 10 місяців 19 днів.

Не погоджуючись із розміром щомісячного довічного утримання, 22.11.2016 р. він звернувся із заявою до відповідача в якій просив зарахувати до стажу судді термін строкової служби в Збройних Силах та призначити щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90%. Проте, листом від 28.11.2016 р. №25880/03 у задоволенні його заяви відмовлено з посиланням на те, що законом, який діяв на час набрання чинності Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-У1, не передбачено врахування періоду проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного грошового утримання. Зазначену відмову відповідача вважає протиправною.

Відповідач Костянтинівське обєднане управління ПФУ в Донецькій області надав заперечення проти позову, в яких зазначив, що щомісячне грошове утримання позивача розраховано виходячи із стажу роботи на посаді судді 23 роки 10 місяців 19 днів. При визначенні стажу роботи на посаді судді враховано положення пункту 11 розділу ХП «Перехідні положення» Закону № 2453, тобто зберігається визначення стажу роботи на посаді судді, відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом, як судді, призначення чи обрання якого відбулося до набрання чинності цим Законом. Підстав для врахування періоду проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на отримання грошового утримання не має, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що з 02.11.1992 р. позивач працював на посаді судді Костянтинівського міського суду Донецької області, а з 27.03.2004 р. суддею Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області. Наказом голови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 55-к від 21.09.2016р. на підставі постанови Верховної Ради України від 08.09.2016 року № 1515-VІІІ позивача звільнено з посади судді Костянтинівського міськрайонного суду, у звязку з поданням заяви про відставку (а.с.9-18).

Зазначені обставини відповідачем не оспорюються.

З 22 вересня 2016 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача як отримувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-У1.

На письмове звернення позивача від 22.11.2016 р. з приводу зарахування до стажу судді терміну строкової служби в Збройних Силах та призначення щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% (а.с.31) Костянтинівським обєднаним Управлінням Пенсійного фонду в Донецькій області була надана відповідь за № 25880/03 від 28.11.2016 р. про відмову з посиланням на те, що Законом, що діяв до набрання чинності Закону України № 2453-VІ, не передбачено врахування періоду проходження строкової військової служби (а.с.32-33).

Даючи оцінку діям відповідача щодо не зарахування до стажу судді терміну строкової служби в Збройних Силах та не призначення щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% суд дійшов таких висновків.

Як встановлено матеріалами справи та вбачається з записів військового квитка серії НУ № 7935790 на імя ОСОБА_1, в період з 21.11.1978 р. по 21.11.1980 р. позивач проходив строкову службу(а.с.19-29).

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Так, з 03.08.2010 р. введено в дію Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. №2453-VI, що був чинним на час звільнення позивача у відставку та призначення йому щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до пункту 8 частини 4 статті 48 Закону «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. №2453-VI, незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (частина 6 статті 47 вказаного Закону).

Пунктом 11 розділу ХШ «Перехідні положення» Закону України«Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. №2453-VI передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді суддів відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 43 Закону України від 15.12.1992 р. № 2862-XII «Про статус суддів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що судді у відставці, які мають стаж роботи на посаді судді не менш 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більш ніж 90% заробітку судді.

Згідно з абзацом 2 пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 р. №545 (яка втратила чинність на підставі постанови КМУ № 1097 від 01.12.2010 року), до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Зазначена позиція також висловлена у розясненні Конституційного Суду України у Рішенні №8-рп/2005.

Також, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 14.12.2011 р. № 18-рп/2011 офіційно розтлумачив поняття «щомісячне довічне грошове утримання», зокрема таке поняття означає неоподатковану грошову виплату як судді, який, маючи право на відставку продовжує працювати на посаді судді і одержує її з Державного бюджету України у вигляді щомісячного грошового утримання, так і судді у відставці, який одержує її з Пенсійного Фонду.

Тобто, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453-VI було передбачено зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, періоду проходження строкової служби.

Позивачем обєктивна умова стаж роботи на посаді судді не менше як 10 років станом на 03.08.2010 року дотримана.

Частиною третьою статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 р.№1-8/2016) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

З огляду на зазначене, до стажу роботи на посаді судді позивача, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, слід врахувати календарний період проходження строкової військової служби з 21.11.1978 р. по 21.11.1980 р. - 2 роки, з урахуванням якого загальний стаж роботи позивача на посаді судді складе - 25 років 10 місяців та 19 днів, що перевищує 25 років, які дають право на призначення щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90, а не 86 відсотків заробітної плати працюючого судді.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданнями адміністративного судочинства є захист прав,свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як зазначено в ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вище викладене, суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що Законом України від 15.12.1992 р. № 2862-XII «Про статус суддів» не передбачено врахування періоду проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного грошового утримання, та вважає їх безпідставними.

За таких обставин, позов ОСОБА_1 про зобовязання вчинити певні дії слід задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст. 1832 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Костянтинівського обєднаного Управління Пенсійного фонду в Донецькій області задовольнити.

Зобовязати Костянтинівське обєднане Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, календарний період проходження строкової військової служби 2 роки.

Зобовязати Костянтинівське обєднане Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 22.09.2016 року перерахунок довічного грошового утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 90% заробітної плати судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

На постанову до Донецького апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області може бути подана апеляція протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О.В. Каліуш