Справа № 151/1010/16-а
Суддя: Гарник М. С.
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 151/1010/16-а
Провадження № 2-а/151/40/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2016 року

Суддя Чечельницького районного суду Вінницької області Гарник М.С., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Чечельницької райдержадміністрації про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій,

ВСТАНОВИЛА:

13.12.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Чечельницького районного суду Вінницької області з позовом до відповідача управління праці та соціального захисту населення Чечельницької райдержадміністрації як суб"єкта владних повноважень про визнання дій відповідача протиправними щодо перерахунку щорічної разової допомоги як учаснику бойових дій до 5 травня у розмірі, встановленому ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,за 2016 рік , зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Чечельницької райдержадміністрації здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити позивачу недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позов мотивований тим, що він є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії МВ №006212 від 10 квітня 2015 року та має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій. В 2016 році позивачу була виплачена щорічна разова грошова допомога як учаснику бойових дій у розмірі 920 грн. Однак, на думку позивача, така допомога була виплачена в меншому розмірі, ніж передбачено ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Звернувшись до управління праці та соціального захисту населення Чечельницької райдержадміністрації з заявою з приводу недоотримання щорічної допомоги, 16.11.2016 року позивач отримав відповідь про те, що щорічна разова допомога до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2016 рік була призначена вірно і виплату було здійснено в повному обсязі.

Позивач вважає дії управління праці та соціального захисту населення Чечельницької райдержадміністрації такими, що порушують чинне законодавство України та є неправомірними, просив позов задоволити.

На адресу суду надійшло заперечення відповідача, в якому вказано, що нарахування та виплата позивачу допомоги була проведена у розмірі, передбаченому ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.Оскільки Постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 року "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої

Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нациських переслідувань" розмір зазначеної одноразової допомоги встановлений 920 гривень, то позивачу було виплачено одноразову допомогу у цьому розмірі.

Відповідач просить позов залишити без задоволення.

Оцінивши повідомлені позивачем , відповідачем обставини, суд прийшов до висновку , що є достатньо підстав винести рішення у порядку скороченого провадження, залишивши позов без задоволення і ось чому.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії МВ № 006212 від 10 квітня 2015 року та має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій (а.с.6).

Як вбачається з позовної заяви, з листа управління праці та соціального захисту населення Чечельницької райдержадміністрації №331-Л-3-2 від 16.11.2016 року позивачу у 2016 році виплачено щорічну разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі 920,00 грн. та відмовлено у виплаті цієї допомоги у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (чинній на момент виникнення спірних відносин) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 року "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нациських переслідувань" розмір зазначеної одноразової допомоги встановлений 920 гривень.

Отже, на момент отримання позивачем одноразової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році відповідач не порушив ні норму Закону, ні норму підзаконного акту - Постанову Кабінету МіністрівУкраїни.

Суд вважає, що позивач у своєму позові безпідставно посилається на Постанову Верховного Суду від 10.02.2016 року ( справа №537/5837/14-а) як на законність своїх вимог, оскільки Верховний Суд, постановлюючи 10.02.2016 року постанову розглядав відносини між сторонами, які виникли у 2014 році, коли була чинна попередня редакція ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до якої дійсно розмір разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій становив п"ять мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, суд погоджується з висновками відповідача, зазначеними у запереченні на позов, що з 01.01.2015 року набрав чиннності Закон України від 28.12.2014 року№79-У111 "Про внесення змін до Бюджетного Кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", пунктом 26 якого встановлено, що норми і положення статтей 12,13,14,15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов"язковго державного соціального страхування.Зазначена норма Закону не скасована, не визнана неконституційною, а тому вірно застосована відповідачем.

Таким чином, враховуючи встановлені судом факти, суд не вбачає неправомірних дій з боку відповідача, який діяв відповідно до норм чинного законодавства, а тому, суд погоджується з доводами відповідача, щодо того, що нарахування та виплата позивачу допомоги була проведена у розмірі, передбаченому Постановою Кабінету міністрів України від 02.03.2016 року №141, що жодним чином не суперечить законодавству.

Враховуючи положення ст. 94 КАС України, якою визначено, що у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати компенсуються за рахунок державного бюджету України, суд вважає судові витрати компенсувати за рахунок державного бюджету.

Керуючись ст.,19 Конституції України ст. ст. 9, 11, 17, 71, 94, КАС України, ст. 4, 23 Бюджетного Кодексу України, ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №141,

ПОСТАНОВИЛА:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Чечельницької райдержадміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язати здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня 2016 року як учаснику бойових дій відповідно до ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі п"яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум - відмовити.

Судові витрати в розмірі 551, 20 грн. компенсувати за рахунок державного бюджету.

Копію постанови направити сторонам.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отриманняї її копії.

Суддя :підпис

З оригіналом вірно.Суддя М.С.Гарник