Справа № П/811/1801/16
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року Справа №П/811/1801/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув порядку письмового провадження в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Фортечного відділу Державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області

про зобовязання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Фортечного відділу Державної виконавчої служби міста Кропивницький головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про зобовязання Фортечного відділу Державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області вчинити дії щодо зняття арешту з усього нерухомого майна, усього невизначеного майна, яке належить ОСОБА_1 накладеного постановою Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ серії АЕ 257879 від 25.05.2010 р., запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна реєстровий №9859984, внесений 25.05.2010 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що постановою Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ серії АЕ 257879 від 25.05.2010 р. накладено арешт на усе належне йому нерухоме майно. Позивач зазначає, що виконавче провадження в межах якого накладено арешт знищено, однак арешт не знято, що порушує його право на розпорядження належним майном.

Позивачем та представником відповідача подано до суду заяву про розгляд справи без їх участі (а.с.24).

Відповідно до ухвали від 28.12.2016 р. розгляд справи проведено в порядку письмового провадження (а.с.27).

Дослідивши подані позивачем документи і матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 22.09.2008 р., зареєстрованого за №2-1808, належить квартира №51, розташованого у м. Кіровограді, вул. Героїв Сталінграда, 32 (а.с.6).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 30.11.2016 р. №7441956 встановлено, що 25.05.2010 р. в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за номером 9859984 реєстратором Кіровоградської філії державного підприємства «Інформаційний центр» зареєстровано арешт нерухомого майно ОСОБА_1 на підставі постанови АЕ №257879 від 25.05.2010 р. від 05.04.2005 р. Кіровоського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції (а.с.10-11).

Листом від 09.12.2016 р. №51812 Фортечного відділу Державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області повідомлено представника позивача, що виконавче провадження в межах якого накладено арешт знищено у звязку з закінченням терміну зберігання (а.с.8).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. №606-ХІV, чинного на час виникнення спірних правовідносин у відповідній редакції, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.5 вказаного Закону державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії..

З огляду на п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 р. №2274/5 (далі за текстом Порядок) строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством.

Згідно з п.9.10 Порядку завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт. Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Отже, знищенню підлягають завершені виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону державний виконавець здійснює виконавчі дії по виконанню рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 401 цього Закону.

Водночас наслідки завершення виконавчого провадження визначені ст.38 Закону.

Відповідно до змісту ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» У разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 401 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у частині другій цієї статті, для її предявлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна.

Суд зауважує, що ч.1 ст.38 Закону не передбачено обовязку державного виконавця вчиняти дії щодо зняття накладеного арешту у випадку звершення виконавчого провадження внаслідок повернення виконавчого документа стягувачу чи до суду, оскільки згідно зі статтями 40 та 401 Закону виконавчий документ повертається стягувачу за наявності визначених підстав та за умови, що виконавче провадження за таким виконавчим документом не здійснювалося або здійснено частково.

Суд враховує, що накладення арештів на майно, у тому числі на кошти, боржника, свідчить про вчинення державним виконавцем дій спрямованих на здійснення відповідних виконавчих проваджень, а тому у разі завершення таких виконавчих проваджень державний виконавець зобовязаний вчинити усі дії передбачені ч.1 ст.38 Закону, у тому числі зняти арешт, накладений на майно боржника.

Відповідно до ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VIII, чинного на час розгляду справи, у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Таким чином, рішення про зняття арешту з майна боржника виноситься органом, яким накладено арешт.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

На підставі викладеного, враховуючи те, що на відповідача покладено обовязок при завершенні виконавчого провадження вчинити дії щодо скасування арешту, які при завершенні виконавчого провадження вчинені не були, зважаючи на те, що накладений арешт перешкоджає ОСОБА_1 розпоряджатися належним йому на праві приватної власності майном, суд дійшов висновку, що позовна вимога про зобовязання Фортечного відділу Державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області вчинити дії щодо зняття арешту з усього нерухомого майна, усього невизначеного майна, яке належить ОСОБА_1 накладеного постановою Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ серії АЕ 257879 від 25.05.2010 р., запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна реєстровий №9859984, внесений 25.05.2010 р., підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.86, 94, 159 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Зобовязати Фортечний відділ Державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області вчинити дії щодо зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1, накладеного постановою Кіровського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції АЕ №257879 від 25 травня 2010 року, реєстраційний номер обтяження 9859984 від 25 травня 2010 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_2