Справа № 826/11371/13-а
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

за наслідками провадження про перегляд судового рішення

за нововиявленими обставинами

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії:

головуючого судді Шулежка В.П., судді Іщука І.О., судді Погрібніченка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом приватного підприємства «Вадім» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про визнання нечинними та скасування акту, припису, протоколів, постанов,

В С Т А Н О В И В:

Представники сторін у судове засідання не прибули, заяви про розгляду справи за їх відсутності не подали.

Судом допущено заміну неналежного відповідача на належного, а саме замінено Інспекцію державного архітектурно - будівельного контролю у м. Києві на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

Відповідно до частини другої статті 252 КАС України, особи, які беруть участь у справі, повідомляються про дату, час та місце розгляду заяви. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

З огляду на викладені положення, з урахуванням частини шостої статті 128 КАС України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду заяви в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви і перегляду судового рішення, судом встановлено наступне.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 жовтня 2013 року у задоволені адміністративного позову приватного підприємства «Вадім» відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2013 року.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову у справі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив, зокрема, з того, що в процесі розгляду справи не встановлено порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у зв'язку зі складанням акту перевірки та вчинення в процесі складання даного акту відповідачем дій, які б порушували інтереси позивача, а оспорюванні позивачем протоколи та припис не породжують певних правових наслідків суб'єкта, по відношенню до якого він винесений та не тягне за собою санкцій у разі його невиконання, в зв'язку з чим права позивача не порушуються, а отже позовні вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню.

Окрім того, судами не взято до уваги наявні в матеріалах справи технічний паспорт на громадський (виробничий) будинок (приміщення (кафе-павільйон з літнім майданчиком від 22.07.2013 та акт № 1 здачі приймання проектних та вишукувальних робіт, складений 18.09.2013), так як на момент проведення вказаної перевірки та винесення відповідачем оскаржуваних рішень, вказані документи не існували.

В Акті перевірки зазначено, що за адресою: проспект Лісовий, 25-Д у Деснянському районі м. Києва експлуатується самовільно збудована одноповерхова капітальна будівля (категорія складності об'єкта ІІ на підставі класу наслідків такого об'єкта будівництва відповідно до ДБН А.2.2-3:2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», ДБН В.1.2-14:2009 «Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель, споруд, будівельних конструкцій та основ» та постанови №557 від 27 квітня 2011 року "Про затвердження Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV І V категорій складності»), розташовані впритул одна до одної, в якості закладу громадського харчування - кафе «Гендляр» та ряд магазинів, пунктів обслуговування для населення, яка на момент перевірки експлуатувалася, чим порушено ч. 6 ст. 34, ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За наслідками розгляду справи, судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, зроблено висновок, що Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві при винесенні акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.06.2013; припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.06.2013; протоколів про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 19.06.2013 та постанов про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №234/13 від 02.07.2013 та №235/13 від 02.07.2013 діяла в межах своїх повноважень та у порядку, визначеному законодавством України, а тому відповідачем правомірно прийнято оскаржувані постанови.

Обґрунтовуючи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, заявник посилається на те, що під час прийняття рішення від 04.10.2013 суду не було відомо, що зазначений об’єкт було збудовано в період з 1996 по березень 2010 року, а не в 2011 році, як це було зазначено в акті перевірки від 19.06.2013, що, на думку заявника, потягнуло за собою неправомірність накладення штрафу Інспекцією щодо ПП «Вадім» у зв’язку із закінченням терміну правопорушення, з моменту якого можливо накласти штраф. Заявник стверджує, що вказані істотні для справи обставини, які могли б вплинути на судове рішення, були встановлені ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2016 у справі №826/6222/15.

Частиною першою статті 245 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини першої статті 245 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Отже, за змістом наведеної норми процесуального права, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, а по-друге, це те, що такі обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

З огляду на зазначену процесуальну норму закону, як нововиявлені можуть розглядатись обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на момент вирішення справи, але з різних причин не були відомі заявникові, а також суду.

При цьому, нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов'язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об'єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Істотність обставини означає те, що в разі, коли б суд мав можливість урахувати цю обставину при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат її вирішення.

Отже, істотні для справи обставини - це ті, що становлять сутність справи та мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, могли вплинути на рішення суду, що набрало законної сили, існували під час розгляду адміністративної справи, але не були і не могли бути відомі ні особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, ні адміністративному суду.

Керуючись ст.ст. 158-163, 245, 253 КАС України суд,

У Х В А Л И В:

Копію ухвали надіслати особам, що беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Головуючий суддя В.П. Шулежко

Суддя І.О. Іщук

Суддя І.М. Погрібніченко