Справа № 820/3492/16
Суддя: Уварова Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №-820/3492/16 Провадження №-2-а/613/104/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року м. Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого-судді Уварової Ю.В.
за участю секретаря Христенко К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративнии позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною відмову Міністерства оборони України та відповідне рішення Комісії Міноборони від 13.05.2016 року, яким йому відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення йому одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» у відповідності з «Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25.12.2013 р. у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму на день встановлення інвалідності, а саме 182700 грн., та зобов`язати Міністерство оборони України подати звіт про виконання судового рішення.
В обґрунтування вимог позивач зазначає, що він проходив строкову військову службу в період з 01.11.1979 р. по 27.02.1982 р. (в в/ч НОМЕР_1 ), в тому числі у складі діючої армії в в/ч НОМЕР_1 під час бойових дій в Демократичній Республіці Афганістан. 15.09.1981 року він отримав поранення, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії, внаслідок чого в подальшому отримав інвалідність: згідно з довідкою МСЕК від 16.07.2014 року встановлена III група інваліда війни з 15.07.2014 року по 01.08.2016 року.
Відповідно до положень ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та ПКМУ 975 від 25.12.2013 року, позивач 08.12.2015 року звернувся до Харківського Обласного Військового Комісаріату с заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності внаслідок отримання поранень, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, однак отримав відповідь ХОВК від 22.12.2015 року з пропозицією звернутись до Державної прикордонної служби для вирішення цього питання. Не погодившись з такою відповіддю, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду, постановою якого комісаріат було зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , після чого ХОВК направив висновок та документи для призначення одноразової грошової допомоги на адресу міністерства Оборони.
Рішенням відповідача від 13.05.2016 року протокол №35 п.8 його документи повернуто на доопрацювання, питання по суті не вирішено. Таке рішення вважає протиправним, у зв`язку з чим вимушений звернутись до суду.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив провести розгляд справи у порядку письмового провадження.
Представник відповідача - Міністерства Оборони України в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, подав письмові заперечення, в яких у задоволенні позовних вимог до Міністерства оборони України просив відмовити, посилаючись на те, що позивач проходив в період з 01.11.1979 року по 27.02.1982 року дійсну строкову військову службу у прикордонних військах колишнього СРСР та приймав участь у бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан з 21.06.1980 року по 11.07.1980 року у складі військової частини НОМЕР_1 , яка належала до Середньоазіатського прикордонного округу прикордонних військ Комітету державної безпеки СРСР. Однак, ні Комітет державної безпеки СРСР, ні прикордонні війська, які перебували в підпорядкуванні та управлінні Комітету державної безпеки СРСР та входили до складу Збройних Сил СРСР, Міністерством оборони СРСР ніколи не фінансувалися, в тому числі до, під час чи після проходження Позивачем дійсної строкової військової служби в прикордонних військах, чим підтверджується те, що Міноборони є неналежним Відповідачем.

Вважає, що одноразова грошова допомога військовослужбовцям, які проходили дійсну строкову військову службу у прикордонних військ колишнього СРСР, які на той час підпорядковувались та входили до структури Комітету державної безпеки СРСР та здійснювали розрахунок зі звільненими військовослужбовцями, на сьогоднішній день повинна виплачуватися Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши в порядку письмового провадження матеріали справи, перевіривши письмові докази, оцінивши їх належність, допустимість, суд приходить до наступного.
В період з 01.11.1979 року по 27.02.1982 року позивач проходив строкову військову службу у Збройних Силах СРСР в військовій частині НОМЕР_1 , в тому числі на території Республіки Афганістан з 21.06.1980 року по 11.07.1980 року та приймав участь в бойових діях /а.с.21/.
Згідно витягу з протоколу № 612 від 05.03.2014 року засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв отримані ОСОБА_1 під час проходження військової служби множинні мінно-вибухове осколкове поранення голови, обличчя, лівої руки, лівої ноги та наступні захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії /а.с.20/, у зв`язку з чим позивачу з 15.07.2014 року вперше встановлена третя група інвалідності на строк до 01 серпня 2016 року /а. с.13/.
Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби. За результатом розгляду зазначеної заяви позивачу направлено відповідь від 22.12.2015 року яким Харківський обласний військовий комісаріат запропонував позивачеві звернутись до Державної прикордонної служби.
Не погодившись з такиою відповіддю, позивач звернувся до суду та постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2016 року ІНФОРМАЦІЯ_2 було зобов`язано повторно розглянути звернення позивача /а.с.23-24/ у зв`язку з чим висновок та документи для призначення грошової допомоги були направлені до Міністерства оборони України.
Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги 13.05.2016 року прийнято рішення /витяг з протоколу №35, п.8/ про повернення документів на доопрацювання у зв`язку з відсутністю документа, який свідчить про обставини поранення та зазначено, що витрати, пов`язані з виплатою одноразової грошової допомоги особам, які проходили службу у Прикордонних військах, здійснюються Державною прикордонною службою України.
Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення та нарахування одноразової грошової допомоги у разі інвалідності військовослужбовців, як складової їх соціального захисту, регулюються правовими нормами Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", що були чинні на день виникнення таких відносин.
Соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (стаття 1 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей").
За змістом статті 16 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Така одноразова грошова допомога призначається і виплачується також у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин. За приписами частини шостої статті 16-3 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Відповідно до ст.41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Згідно п.4 ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті. Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 (далі Порядок № 499). Пунктом 3 названого Порядку передбачено, що особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військомату (далі - уповноважений орган) відповідні документи.На підставі абз. 1 п. 7 Порядку № 499 керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку. Абзацом 2 названого пункту Порядку визначено, що головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Посилання відповідача на те, що вирішення питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності входить до компетенції Адміністрації Держприкордонслужби України, суд вважає необгрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховується, зокрема, дійсна військова служба у Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Таким чином, законодавцем передбачено прирівняння соціального захисту військовослужбовців Радянської Армії та прикордонних військ колишнього СРСР до військовослужбовців Збройних Сил України. Крім того, матеріалами справи встановлено, що позивач перебував на військовому обліку у відповідному військовому комісаріаті Міністерства Оборони України, причинний зв`язок поранення, отриманого позивачем під час виконання обов`язків військової служби в період перебування в Афганістані, встановлено протоколом Центральної військово-лікарської комісії Міністерства Оборони України №1212 від 29.04.2014 року. При цьому Адміністрація Держприкордонслужби України не є правонаступником Середньоазіатського прикордонного округу КДБ СРСР, до складу якого входила військова частина НОМЕР_1 , в якій позивач проходив строкову військову службу. Із врахуванням викладеного, суд вважає, що обов`язок прийняття відповідного рішення з приводу призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, покладено чинним законодавством саме на Міністерство Оборони України.
Посилання відповідача на недання медичних документів, суд також не вважає таким, що ґрунтується на законі, виходячи з наступного.
Відповідно до Витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, трав, каліцтв Міністерства оборони України (протокол № 612 від 05.03.2014 року) встановлено, що позивачем отримані множинне мінно-вибухове осколкове поранення голови, обличчя, лівої руки, лівої ноги, їх наслідки рубці та захворювання, так пов`язані виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії /а.с.20/. У витязі зазначено, що висновки засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, трав, каліцтв Міністерства оборони України підтверджуються військово-обліковими та медичними документами. Крім того, згідно з довідкою до акту огляду МСЕК № 204626 серії 10 ААБ від 16.07.2014 року позивачу встановлено первинно ІІІ групу інвалідності, яка зумовлена пораненнями, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби /а.с.13/. Також позивачу було видано відповідне посвідчення серія НОМЕР_2 інваліда ІІІ групи, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни /а.с. 22/. Таким чином позивач надав суду в повному обсязі необхідну медичну документацію, яка підтверджує, що поранення, контузія, захворювання були ним отримані і пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.
Крім того, згідно приписів п. 4.7 «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей», затвердженого чинним наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року, зареєстрованого в міністерстві юстиції України 20.10.2014 року за № 1294/26070 - у разі настання інвалідності подаються такі документи документ про обставини поранення - копія акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження - надається лише у разі, якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.
При цьому у суду відсутні сумніви в обґрунтованості та наявності повноважень Центральної ВЛК Міністерства оборони України на проведення засідання та надання протоколу засідання по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України про те, що позивачем отримані поранення, захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

На час звернення позивача з заявою про призначення допомоги механізм розгляду таких звернень та механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності визначається правовими нормами Постанови КМ України від 25 грудня 2013 р. №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві". Подання позивачем вказаної заяви та доданих до неї документів повністю узгоджується із вимогами п.11 Порядку №975. За приписами пунктів 12 і 13 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, яке є відповідачем по справі. Відповідач, Міністерство оборони України, як Головний розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови. Алгоритм дій відповідача щодо розгляду вказаних звернень визначений правовими нормами Наказу МО України від 14.08.2014 № 530 "Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей". В п. 4.10 вказаного Положення прямо зазначено, що Департамент фінансів Міністерства оборони України лише доводить рішення головного розпорядника коштів про виплату одноразової грошової допомоги до розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин та здійснює переказ коштів на реєстраційні рахунки (в установах Державного казначейства України) розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин, які фінансуються через Департамент фінансів Міністерства оборони України.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем не надано доказів правомірності своїх дій та прийнятого рішення щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги позивачеві та жодного доказу, який би спростовував дані медичної документації, наданої суду позивачем.
За таких обставин, з врахуванням наведених вище положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині визнання протиправною відмови Міністерства Оборони України у призначенні йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.
Враховуючи, що відповідачем не надано доказів правомірності своїх дій по відмові в призначенні одноразової грошової допомоги позивачеві, суд приходить до висновку, що останній має право на нарахування та виплату одноразової грошової допомогу як військовослужбовцю, який отримав ІІІ групу інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі та порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. №975, а порушені права позивача підлягають судовому захисту.
Однак враховуючи, що визначення розміру грошової допомоги, її нарахування та виплата є функцією відповідача і не відноситься до повноважень суду, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, зобов*язавши відповідача повторно розглянути заяву та документи, подані ОСОБА_1 .
Щодо вимоги позивача про надання Міністерством оборони України звіту про виконання судового рішення, то зобов`язання подання такого звіту є правом а не обов`язком суду і даному випадку суд не вбачає підстав для задоволення цієї вимоги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", Постанови КМУ N 975 від 25.12.2013 р. "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та наказу Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014 р.

Визнати протиправним рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги від 13.05.2016 року про повернення ОСОБА_1 документів на доопрацювання.
Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути подані ОСОБА_1 документи для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою КМУ №975 від 25.12.2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Міністерства оборони України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн.
Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку через Богодухівський районний суд Харківської обл. шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Ю.В.Уварова