Справа № 464/8062/16-а
Суддя: Рудаков І. П.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/8062/16-а
пр.№ 2-а/464/400/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2016 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Рудакова І.Р.

за участі секретаря судового засідання Гевко О.-В.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

представник відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції України, інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №4 управління патрульної поліції м.Львова ОСОБА_5 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить постанову інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №4 управління патрульної поліції м.Львова ОСОБА_5 серії АР №352014 від 11 жовтня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУАП закрити. Дану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху не порушував, адже не здійснював проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора, а саме червоний, чим ніби-то порушив п.8.7.3 (е) ПДР України. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, що наведені в адміністративному позові, просить такий задоволити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позов та просить у такому відмовити за безпідставністю.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідка, дослідивши матеріали справи та зясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного, з огляду на таке.

11 жовтня 2016 року інспектором взводу №2 роти №2 батальйону №4 управління патрульної поліції м.Львова ОСОБА_5 винесено постанову серії АР №352014, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 КУпАП. З постанови вбачається, що позивач 11 жовтня 2016 року о 09 год. 35 хв. у м.Львові на вулиці В.Великого,51, керував автомобілем марки «Subaro Forester», д.н.з. ВС 1303ЕА, проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора, а саме червоний, чим порушив п.8.7.3 (е) ПДР України.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення та транспорті» роз'яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 71 КАС України, якою саме на відповідача, як суб'єкта владних повноважень, покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, суд приходить до висновку, що доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, за наслідками якого складено постанову серії АР №352014 від 11.10.2016, суду не представлено.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що бачив як ОСОБА_1, повертаючі праворуч, рухався на зелений колір світлофора та був зупинений працівниками поліції, а свідок ОСОБА_7 показала, що була інспектором екіпажу патрульної поліції, який зупинив автомобіль позивача, у звязку із порушенням останнім ПДР України.

Наявність основного та протилежного доказів щодо зазначеної обставини дає можливість зробити висновок, що принаймні один з них є неправдивим, а тому потребує перевірки іншими доказами.

Іншіх доказів вчинення позивачем правопорушення суду не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про правомірність дій інспектора під час складання протоколу про адміністративне правопорушення чи винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач суду не надав, а відтак, в діях позивача не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Вказане свідчить про відсутність умислу на вчинення вказаного правопорушення в діях ОСОБА_1

Враховуючи наведене, позов підлягає задоволенню, оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення слід скасувати, а провадження по справі закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті», ч.1 п.1 ст.247, ст. ст. 9, 122, 251, 256, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 11, 69, 71, 86, 159, 160, 167, 171-2 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Постанову інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №4 управління патрульної поліції м.Львова ОСОБА_5 серії АР №352014 від 11 жовтня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП скасувати ,а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУАП закрити.

Постанову може бути оскаржено згідно зі ст.186 КАС України протягом 10 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м.Львова. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст.254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Головуючий Рудаков І.П.