Справа № 2-а-441/11
Суддя: Козирський Є. С.
Дата ухвалення: 2011-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-441/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2011 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Козирського Е.С.,

при секретарі Фекліст Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області про визнання рішення відповідача про перерахунок пенсії без урахування середньої заробітної плати протиправним і зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2011 року, ОСОБА_1, звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначила, що 13.08.2010 р., вона звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, як працюючому пенсіонеру, згідно вимог ст.ст. 40,42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»№ 1058-1V та п.п. З п. 11 Постанови КМУ № 530 від 28.08.2008 р. «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Вважаючи порушеними свої конституційні права на перерахунок пенсії із застосуванням середньої заробітної плати за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, як працюючому пенсіонеру, позивачка просила суд, визнати протиправними дії відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік при перерахунку пенсії у 2011 році, зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік та стягнути з відповідача на свою користь недоотриману пенсію за період з 13.08.2010 р. по 14.07.2011 р.

Представник Управління Пенсійного Фонду України в Овідіопольському районі Одеської області в письмових запереченнях, просив суд відмовити в задоволені позову, посилаючись на відсутність законних підстав для проведення перерахунку пенсії, а також, на показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, який передбачений ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»№ 1058, який застосовується при призначенні пенсії - а не при її перерахунку, на який посилається позивачка.

Позивачка в судовому засіданну позовні вимоги підтримала у повному обсязі

Представник відповідача у судове засідання не зявився, позов не визнав та проти його задоволення заперечував, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях проти позову, просив розглянути справ без його участі.

Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з положеннями Конституції України найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (стаття 3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. З ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими неспритними наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Позивачка є пенсіонеркою, отримує державну пенсію, продовжуючи працювати та маючи страховий стаж.

22.06.2011 р., позивачка звернулася з письмовою заявою до відповідача, про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст.ст. 40,42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Однак, при перерахуванні їй пенсії, відповідач, при коригуванні заробітку для обчислення пенсії застосував показник середньої заробітної плати в Україні не за 2009 р., а за 2007 р., у зв'язку з чим, позивачка вважає, що призначена їй пенсія на сьогодні є меншою, ніж належить при застосуванні розрахунку, встановленого вищевказаним Законом, посилаючись на ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме, що при обчисленні пенсії використовується середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Позивачка вважає, що при перерахунку пенсії, згідно із ч. 4 ст. 42 вказаного Закону, при врахуванні заробітної плати за періоди, зазначені у ст. 40 цього Закону, враховується середня заробітна плата вказаних працівників, за календарний рік, що передував року звернення за перерахунком пенсії.

Таким чином, суть спору полягає у можливості застосування при перерахунку пенсії показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2009 р.

Вважаю, що позовні вимоги - не відповідають нормам Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»№ 1058-1V від 09.07.2003 р., виходячи з наступного.

Статтею 5 вказаного Закону визначаються умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Одночасно, перерахунок пенсій у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу, врегульований ст. 42 вказаного Закону, якою передбачено - у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться на раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу, після призначення пенсії, який здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначеного в ч. 1 ст. 40 цього Закону.

Вказана редакція Закону, існує після визнання неконституційними змін, внесених п.п. «6»п.п. 10 п. 35 Розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно із Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р.

Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони або інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Вищезазначені скасовані зміни, надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначених в ч. 1 ст. 40 Закону № 1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України у середньому, на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, згідно вказаного Закону - враховується при обчисленні пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Отже, перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 вказаного Закону, якою передбачено, що для обчислення пенсії, враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 р., незалежно від перерв, за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 р. та яка застосовується виключно - з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Таким чином - середня плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії, згідно із ч. 2 ст. 40 зазначеного вище Закону та є величиною постійною і не змінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії.

При цьому, правове розуміння понять «середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України»та «показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до цього Закону враховується дія обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії», на який посилається позивач - є різними правовими категоріями в основі різниці яких - економічні критерії їх визначеності. У зв'язку з чим, ототожнювати ці поняття - не передбачається можливим.

Отже, в даному випадку, позивачкою підміняються вказані вище поняття з застосуванням показника середньої заробітної плати на одну застраховану особу в цілому по Україні.

Пунктом 6 статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються зокрема форми і види пенсійного забезпечення, одним з яких є Закон України «Про пенсійне забезпечення»та Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з яких випливає, що перерахунок пенсії з більш високого заробітку, передбаченого ст. 69 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно з якою, пенсіонерам, які працювали після призначення їм пенсії, у тому числі за віком, не менш як два роки з більш високим заробітком, ніж той, з якого було обчислено пенсію - встановлюється за заявою пенсіонера новий розмір пенсії, виходячи з більш високого заробітку, визначеного за два роки роботи підряд для призначення пенсії, згідно із ст.ст. 64-67 вказаного Закону.

Доводи позивачки стосовно застосування середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України - є безпідставними, так як зазначено вище, зазначений коефіцієнт застосовується виключно при призначення пенсії, а не при її перерахунку.

При цьому, обчислення пенсії, включає в себе призначення та перерахунок пенсії, разом з цим - це не є тотожні поняття, з огляду на їх різний правовий статус та зміст і правове навантаження, так як формула обчислення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії (призначення та перерахунку) - визначається ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»з тією різницею, що середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, що передує року звернення визначається один раз при призначенні пенсії і в подальшому, використовується як постійна величина для пенсіонера, на відміну від інших показників, а саме суми коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць та кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу ) застрахованої особи.

З урахуванням наведеного вище, підстави для перерахунку пенсії позивачці із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та здійснення виплат різниці недоотриманих сум пенсії за 2009 р. - відсутні, як і відсутні законні підстави для стягнення з відповідача нібито заборгованості недоотриманих пенсійних виплат з 01.04.2011 р. по 30.06.2011 р. у розмірі 1513.38 грн.

Ухвалою суду від 01.08.2011 року позовні вимоги позивача за період до з 13.08.2010 року до 14.01.2011 року залишити без розгляду в зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Відповідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що будь-які порушення прав, свобод та інтереси позивачки не порушені, а її посилання в позові на зазначені вище обставини нібито порушень її інтересів є безпідставними та необґрунтованими, вважаю, що строк звернення позивачки до суду в даному випадку не застосовується.

Керуючись ст.ст. 6-8,86,18-3 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Овідіопольському районі Одеської області про визнання протиправними дій зобов'язання перерахування пенсії та стягнення недоотриманої пенсії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Одеської області протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_2