Справа № 815/2335/15
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2016-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2335/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л. І.

судді Андрухіва В.В.

судді Потоцької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 юстиції України, Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності відповідачів, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до ОСОБА_2 юстиції України, Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_2 юстиції України щодо не сприяння у поновленні трудових прав позивача, визнання протиправною бездіяльності Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Міністерства юстиції України щодо не подання до Комітету ОСОБА_2 Європи звіту про хід виконання рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2012 року по справі «Харук та інші проти України», зобовязання Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Міністерства юстиції України надати звіт/план дій про хід виконання рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2012 року по справі «Харук та інші проти України».

Позивач - ОСОБА_1 в судове засідання зявилася, позовні вимоги підтримала. З пояснень позивача вбачається, що рішенням Європейського суду з прав людини від 26.07.2012 року по справі «Харук та інші проти України» державу Україна зобовязано поновити її на роботі та зробити певні виплати, однак протягом тривалого часу трудові права ОСОБА_1 не поновлені, в чому позивач вбачає бездіяльність, в тому числі, ОСОБА_2 юстиції України, Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Міністерства юстиції України та просить суд зобовязати Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Міністерства юстиції України надати до Комітету ОСОБА_2 Європи звіт про хід виконання рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2012 року по справі «Харук та інші проти України».

Представник відповідачів в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про розгляд справи. Згідно із наданими до суду поясненнями на попередніх судових засіданнях та запереченнями на позов, представник ОСОБА_2 юстиції України, Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Міністерства юстиції України просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1, оскільки її позовні вимоги стосуються надання звіт про хід виконання рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2012 року по справі «Харук та інші проти України», проте обовязку Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Міністерства юстиції України на надання такого звіту нормами законодавства не передбачено, тривале невиконання рішення Європейського суду з прав людини повязано з складністю його виконання та всі звернення які надходили від позивача щодо тривалості

невиконання рішення суду розглянуті Міністерством юстиції України з наданням відповідей на адресу позивача.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України суд має право розглянути справу у письмовому провадженні, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду та за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладені приписи КАС України, неявку в судове засідання представника відповідачів, відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини 26.07.2012 року ухвалив остаточне рішення у справі «Харук та інші проти України», в якому обєднані заява ОСОБА_1 №32562/07 та 115 інших заяв, поданих проти України іншими заявниками.

Відповідно до резолютивної частини зазначеного рішення держава зобовязана сплатити ОСОБА_1 протягом трьох місяців 3000 євро справедливої сатисфакції та виконати рішення національного суду, тобто, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2006 року.

Згідно із положеннями ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_2 України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення Європейського суду з прав людини є обовязковими для виконання Україною.

Виконання рішень Європейського суду з прав людини регламентується Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Регламентом Комітету міністрів ОСОБА_2 Європи про порядок контролю за виконанням рішень Європейського суду з прав людини та умов дружніх врегулювань, національним законодавством, зокрема, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Законом України «Про виконавче провадження», тощо.

Відповідно до п. 9 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Слід зазначити, що під час виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харук та інші проти України» ОСОБА_1 отримані кошти справедливої сатисфакції у розмірі 30942,50 грн. та заборгованість за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2006 року у розмірі 19409,95 грн.

Щодо поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді завідувача Одеської обласної психологмедико-педагогічної консультації Управління освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації рішення Європейського суду з прав людини виконано не було, а тому позивач звернувся до суду з вимогами про визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_2 юстиції України щодо не сприяння у поновленні її трудових прав та зобовязання відповідачів вчинити дії, повязані із наданням звіту про виконання рішення Європейського суду з прав людини.

Суд вважає вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 юстиції України щодо не сприяння у поновленні її трудових прав не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 17, 82-84 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Контроль за законністю виконавчого провадження здійснюють Міністерство юстиції України через Департамент державної виконавчої служби, а Головне управління юстиції Міністерства юстиції України, зокрема, в областях, через відповідні управління державної виконавчої служби.

Забороняється втручання інших державних або недержавних органів та їх посадових осіб у виконавче провадження, крім випадків, передбачених цим Законом.

Здійснювати перевірку законності виконавчого провадження мають право: директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та його заступники - щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у будь якому структурному підрозділі органів державної виконавчої служби; начальники управлінь державної виконавчої служби, їх заступники - щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень таких управлінь і

районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділах державної виконавчої служби, підпорядкованих зазначеним управлінням юстиції.

Повноваження ОСОБА_2 юстиції України визначені в «Положенні про Міністерство юстиції України, затвердженому 02.07.2014 року постановою Кабінету ОСОБА_2 України №228, однак в цьому Положенні не передбачені повноваження ОСОБА_2 юстиції України щодо контролю за виконанням рішень.

Таким чином, ОСОБА_2 юстиції України не наділений повноваженнями щодо контролю за виконавчими провадженнями, не має права на здійснення перевірки виконавчих проваджень та не може втручатися в хід здійснення виконавчих проваджень, а тому суд не вбачає бездіяльності ОСОБА_2 юстиції України щодо не сприяння у поновленні трудових прав позивача, враховуючи перебування рішення Європейського суду з прав людини на виконанні в органах виконавчої служби.

ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом до ОСОБА_2 юстиції України щодо не сприяння у поновленні трудових прав надала відповідь Міністерства юстиції України від 05.01.2015 року на її звернення на Урядову «гарячу» лінію щодо ходу виконання рішення Європейського суду з прав людини, сприяння у поновленні трудових прав, надання звіту про виконання рішення суду, тощо (Том І, аркуш справи 5).

З відповіді на адресу позивача вбачається, що Міністерством юстиції України її звернення розглянуто та їй надана відповідь.

З відповіді Міністерства юстиції України від 05.01.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 зверталася до Міністерства юстиції України 15 та 31 жовтня 2014 року з заявами щодо виконання рішення Європейського суду з прав людини, на які їй також надані відповіді щодо ходу здійснення виконавчого провадження та причин не виконання рішення в частині поновлення на роботі (Том І, аркуші справи 33-37).

Будь-яких інших звернень ОСОБА_1 до суду не надавала та не обґрунтовувала свої позовні вимоги будь-якими іншими даними щодо невиконання безпосередньо відповідачем ОСОБА_2 юстиції України своїх обовязків щодо питання, повязаного з поновленням її на роботі.

Таким чином, позивачем позовні вимоги не обґрунтовані наявністю фактів не виконання ОСОБА_2 юстиції України своїх обовязків, повязаних з виконання рішення Європейського суду з прав людини та не надані докази на підтвердження таких фактів, а враховуючи перебування зазначеного рішення на виконанні в виконавчій службі та не можливість втручання ОСОБА_2 юстиції України в хід здійснення виконавчого провадження, суд не вбачає будь-якої бездіяльності відповідача ОСОБА_2 юстиції України щодо не сприяння в поновленні трудових прав позивача.

При цьому, з позовних вимог ОСОБА_1 та її пояснень в судовому засіданні вбачається, що позов фактично обґрунтований не наданням до Комітету ОСОБА_2 Європи звіту/плану дій по виконанню рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2012 року по справі «Харук та інші проти України» в частині відновлення трудових прав позивача, незважаючи на тривале не виконання рішення суду в цій частині.

Відповідно до ст. 10, 11 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» з метою забезпечення відновлення порушених прав Стягувача, крім виплати відшкодування, вживаються додаткові заходи індивідуального характеру, до яких відноситься, в тому числі, відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який Стягувач мав до порушення Конвенції.

Контроль за виконанням додаткових заходів індивідуального характеру, передбачених у Рішенні, що здійснюються під наглядом Комітету міністрів ОСОБА_2 Європи, покладається на Орган представництва.

Згідно із Постановою Кабінету ОСОБА_2 України «Про заходи щодо реалізації Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 31.05.2006 року №784 на Міністерство юстиції покладено функції органу, відповідального за забезпечення представництва України в Європейському суді з прав людини та виконання його рішень

Представництво України в Європейському суді з прав людини та звітування про хід виконання рішень Європейського суду з прав людини у справах, в яких Україна є стороною, здійснюється в установленому порядку Міністерством юстиції через Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, який призначається на посаду та звільняється посади Кабінетом ОСОБА_2 України за поданням ОСОБА_2 юстиції.

Відповідно до п. 1, 4, 5 «Положення про Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини», затвердженого 31.05.2006 року постановою Кабінету ОСОБА_2 України №784 Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав

людини є посадовою особою, на яку покладено повноваження щодо забезпечення представництва України в Європейському суді з прав людини під час розгляду справ про порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також інформування Комітету міністрів ОСОБА_2 Європи про хід виконання рішень Суду.

Основними завданнями Уповноваженої особи є, зокрема, координація роботи, пов'язаної з підготовкою матеріалів для розгляду справ у Суді та виконанням його рішень, співпраця з цією метою з іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями; інформування Комітету міністрів ОСОБА_2 Європи в установленому ним порядку про хід виконання Україною рішень Суду у справах, в яких Україна є стороною.

Уповноважена особа відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, готує інформацію про хід розгляду у Суді справ про порушення Конвенції та про виконання його рішень; готує і подає Комітету міністрів ОСОБА_2 Європи в установленому ним порядку інформацію та звіти про хід виконання рішень Суду у справах, в яких Україна є стороною.

За положеннями ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Високі Договірні Сторони зобов'язуються виконувати остаточні рішення Суду в будь-яких справах, у яких вони є сторонами. Остаточне рішення Суду передається Комітетові

ОСОБА_2, який здійснює нагляд за його виконанням.

Якщо Комітет ОСОБА_2 вважає, що Висока Договірна Сторона відмовляється виконувати остаточне рішення у справі, в якій вона є стороною, він може звернутися до Суду з питанням про додержання цією Стороною свого зобов'язання виконувати рішення Суду.

Згідно із правилом 6 «Регламентом Комітету міністрів ОСОБА_2 Європи про порядок контролю за виконанням рішень Європейського суду з прав людини та умов дружніх врегулювань» якщо в рішенні, направленому в Комітет міністрів, Суд прийшов до висновку, що по справі має місце порушення Конвенції або Протоколів до неї та/або Суд присудив справедливу компенсацію потерпілій стороні на підставі ст. 41 Конвенції, Комітет міністрів закликає зацікавлену Високу Договірну Сторону інформувати його про міри, які Висока Договірна Сторона прийняла або має намір прийняти за результатами винесеного рішення Суду з врахуванням її обовязку виконати таке рішення.

Під час здійснення контролю за виконанням рішення Високою Договірною Стороною, Комітет міністрів розглядає питання, в тому числі, чи були прийняті міри індивідуального характеру з метою припинення порушення прав людини та для того, щоб потерпіла сторона була, наскільки це можливо, поновлена в своєму стані, в якому вона була до того, як відбулося порушення Конвенції.

З аналізу зазначених положень законодавства можна зробити висновки про те, що Держава зобовязана виконувати рішення Європейського суду з прав людини під наглядом Комітету міністрів ОСОБА_2 Європи, який закликає інформувати про міри які приймаються або будуть прийняті для виконання рішення та має повноваження в разі відмови від його виконання звернутися до суду щодо не дотримання Конвенції в цій частині.

При цьому, контроль за виконання рішення Європейського суду з прав людини покладається на Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, який є відповідальним за виконання рішення та на нього покладені повноваження щодо інформування Комітету міністрів ОСОБА_2 Європи про хід його виконання шляхом направлення відповідної інформації та звітів.

Враховуючи зазначені обставини, суд не погоджується з позицією Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини щодо права, а не обовязку звітувати перед Комітетом міністрів ОСОБА_2 Європи, оскільки саме до повноважень відповідача належать такі дії, він має вчиняти всі можливі заходи для виконання рішення Європейського суду з прав людини та не звітування, не інформування про міри які приймаються або будуть прийняті для виконання рішення позбавляє Комітет міністрів ОСОБА_2 Європи можливості здійснювати нагляд за його виконанням та використовувати надані Конвенцією повноваження.

Відповідач - Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини в своїх запереченнях на позов підтвердив, що він не звітував перед Комітетом міністрів ОСОБА_2 Європи про хід виконання рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2012 року по справі «Харук та інші проти України», тобто не звітував про хід виконання рішення стосовно вжиття додаткових заходів індивідуального характеру стосовно позивача, незважаючи на тривале не виконання рішення в цій частині, а тому така бездіяльність відповідача є протиправною та є всі підстави для зобовязання відповідача вчинити такі дії.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, своєчасно, тощо, проте Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини не використав своїх повноважень, позбавив Комітет міністрів ОСОБА_2 Європи можливості нагляду за виконанням рішення Європейського суду з прав людини, прийнятим на користь позивача.

Посилання Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини

на те, що справа «Харук та інші проти України» входить до групи справ «ОСОБА_3 та інші проти України», «Жовнер проти України» по якій відповідач інформував Комітет міністрів ОСОБА_2 Європи про заходи загального характеру, про виплату сатисфакції та виконання рішень національних судів, суд не приймає до уваги, оскільки, незважаючи на тривале невиконання рішення стосовно позивача, такі звіти не містять будь-якої інформації щодо ОСОБА_1 (Том ІІ, аркуші справи 23-28) та наданий до суду план дій з виконання рішень Суду у групі справ «ОСОБА_3 та інші проти України» не містить інформації щодо вжиття додаткових заходів індивідуального характеру.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Міністерства юстиції України обґрунтовані та підлягають задоволенню, проте позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 юстиції України задоволенню не підлягають.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. 69-71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 юстиції України, Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_2 юстиції України щодо не сприяння у поновленні трудових прав позивача, визнання протиправною бездіяльності Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Міністерства юстиції України щодо не подання до Комітету ОСОБА_2 Європи звіту про хід виконання рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2012 року по справі «Харук та інші проти України», зобовязання Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Міністерства юстиції України надати звіт/план дій про хід виконання рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2012 року по справі «Харук та інші проти України» - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльності Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Міністерства юстиції України щодо не звітування до Комітету ОСОБА_2 Європи про хід виконання рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2012 року по справі «Харук та інші проти України».

Зобовязати Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Міністерства юстиції України надати до Комітету ОСОБА_2 Європи звіт про хід виконання рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2012 року по справі «Харук та інші проти України» в частині, що стосується ОСОБА_1.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили у порядку ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга на постанову подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія надсилається до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя Л.І. Свида

Судді В.В. Андрухів

ОСОБА_4