Справа № 813/4095/16
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року справа № 813/4095/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Перчак С.В.,

з участю представників:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3Р.) звернулась до суду з позовом до Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі - відповідач, Галицька ОДПІ) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 04.11.2016 №.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства є необґрунтованими, оскільки сума заборгованості, яка анульована (прощена) банком, не підтверджена документально, а сума податку на доходи фізичних осіб відповідачем розрахована неправильно. Вказує, що в даному випадку обовязок по сплаті податку до бюджету мав виконати банк, який є податковим агентом відносно позивача. У звязку з цим вважає, що у ОСОБА_3 відсутній обовязок відображати дохід в сумі списаної банком заборгованості по договору кредиту у річній податковій декларації, а також самостійно сплачувати податок на доходи фізичних осіб із таких сум.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві. Просила адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення адміністративного позову заперечила з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зазначила, що податковим законодавством, чинним на момент виникнення спірних правовідносин, прямо передбачено обовязок платника податків відобразити анульовану суму боргу у складі оподаткованого доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку. При цьому, сума анульованого податкового боргу включає як основну суму кредиту, так і нараховані відсотки. Оскільки позивачем не відображено анульовану суму боргу у складі оподаткованого доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку, вважає, що контролюючим органом правомірно збільшено ОСОБА_3 позивачу суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування в розмірі 27 898, 28 грн. та, відповідно, винесено спірне податкове повідомлення-рішення. З цих підстав просила в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

Галицькою ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_3 щодо повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2014 по 31.12.2014.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.п.164.1.1. п.164.1., п.п.164.2.17(д), п.п.164.2.19 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.п.168.2.1 п.168.2 ст.168 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-У1 (із змінами та доповненнями) (далі - Податковий кодекс) та донараховано податок з доходів фізичних осіб за 2014 рік в розмірі 22182,62 гривні.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 19.10.2016 №3934/13-03/НОМЕР_1 та винесено податкове повідомлення-рішення від 04.11.2016 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування в розмірі 27 898,28 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 22 182,62 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 5 715, 66 грн.

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду.

Судом встановлено, що Галицькою ОДПІ на запит №5945/13-04-13-01/404/6 від 30.05.2016 отримано від ПАТ «Ідея Банк» листа №12.1.4/117088 від 04.07.2016, згідно з яким банк повідомив податковий орган про те, що ОСОБА_3 отримано у 2014 році дохід у вигляді прощення боргу за кредитним договором в розмірі 144 120,22 грн. Зокрема, такий дохід включав в себе прощену банком:

- заборгованість за кредитом в розмірі 110887,55 грн.;

- заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 20008,10 грн.;

- заборгованість за іншими комісіями (комісійними винагородами) в розмірі 1013,32 грн.;

- пеня за прострочення: повернення кредиту, сплати плати за обслуговування кредитної заборгованості (кредиту), сплати процентів за користування кредитом в розмірі 12201,25 грн.;

- нараховані і несплачені витрати пов'язані із супроводом і стягненням простроченої заборгованості за Кредитним договором в розмірі 10,00 грн.

Про прощення боргу та необхідність сплати з такої суми боргу податку на доходи фізичних осіб банк письмово повідомив ОСОБА_3 19.05.2014, що підтверджується наявною у справі копією повідомлення №50-7/702 від 19.05.2014 з особистим підписом позивача.

Вказана сума доходу відображена ПАТ «Ідея Банк» в податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за підсумками 2 кварталу 2014 року.

Як встановлено Галицькою ОДПІ та не заперечується представником позивача, ОСОБА_3 не подавала до податкового органу декларацію про майновий стан та доходи за 2014 рік та, відповідно, не відобразила суму анульованого (прощеного) боргу у складі загального річного оподатковуваного доходу за 2014 рік.

Згідно п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення про анулювання боргу та включає суму анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано, такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

З наведеного випливає, що сума боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, є додатковим благом такого платника податку (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу), яке включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

При цьому, вищенаведені положення Податкового кодексу не визначають форму самостійного рішення кредитора та не диференціюють суму боргу платника податків (божника) перед кредитором, який анулюється останнім, за природою його виникнення, в цілях включення або не включення такої суми боргу до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Відповідно до пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу додатковим благом є кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку.

Згідно з визначенням, наведеним в п.п. 14.1.206 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу проценти це дохід, який сплачується (нараховується позичальником) на користь кредитора як плата за використання залучених на визначений або невизначений строк коштів або майна.

Таким чином, відповідно до змісту вказаних вище приписів Податкового кодексу України сума анульованого податкового боргу включає як основну суму кредиту так і нараховані проценти, адже проценти є складовою заборгованості (боргу), що підлягає сплаті кредиторові.

При списанні заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов'язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом, що у цілому відповідає економічній сутності доходу.

Отже, законодавством прямо передбачено обов'язок платника відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Суд зазначає, що факт належного повідомлення позивача про анулювання (прощення) ПАТ «Ідея Банк» боргу та ознайомлення ОСОБА_3 зі змістом абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу підтверджується наявними у матеріалах справи копією листа від 19.05.2014 №50-7/702 з особистим підписом позивача. Така сума прощеної заборгованості відображена банком у звіті за формою № 1ДФ.

Водночас, судом встановлено, що позивач не подала до Галицької ОДПІ декларації про майновий стан та доходи за 2014 рік, відтак не включила суму прощеної заборгованості до загального річного оподатковуваного доходу за цей період та не перерахувала суму податку до бюджету.

За таких обставин податкове повідомлення-рішення 04.11.2016 № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування на загальну суму 27 898,28 грн., є правомірним та прийнятим на підставі норм Податкового кодексу.

При цьому суд бере до уваги, що при визначенні суми грошового зобовязання по податку на доходи фізичних осіб податковим органом було враховано як додаткове благо, що включається до загального оподатковуваного доходу, лише суму прощеного основного боргу по договору кредиту та суму заборгованості по процентах в загальній сумі 131918 грн., що відповідає вказаним вище приписам законодавства.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 слід відмовити повністю.

На підставі ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України із урахуванням того, що рішення ухвалене на користь відповідача, який є суб'єктом владних повноважень, судові витрати здійснені позивачем не підлягають до компенсації.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кузан Р.І.