Справа № 362/3480/16-а
Суддя: Орда О. О.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3480/16-а
Провадження № 2-а/362/131/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" грудня 2016 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орди О.О.

при секретарі Хоменко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Василькові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Васильківської міської ради про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Васильківської міської ради про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії в якому позивач просить, визнати дії відповідача неправомірними щодо нарахування та виплати їй за 2016 рік щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі меншому ніж передбачено ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобовязати відповідача перерахувати та виплатити їй за 2015 рік як інваліду 3 групи ЧАЕС щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням проведеної виплати В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи і має 3 групу інвалідності та відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має право на отримання щорічної грошової допомоги на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плати. З довідки УСЗН Васильківської міської ради від 01.07.2016 року № 151/06 вбачається що їй нараховано за 2015 рік щорічна грошова допомога на оздоровлення в розмірі 90 грн згідно постанови КМУ від12.07.2005 року № 562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що порушенням її прав а отже це змусило її звернутися до суду з даним позовом

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2016 року Управління праці та соціального захисту населення Васильківської міської ради замінено на Управління соціального захисту населення Васильківської міської ради .

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2016 року позовні вимоги щодо зобовязання Управління соціального захисту населення Васильківської міської ради перерахувати та виплатити ОСОБА_1 за 2015 рік як інваліду 3 групи ЧАЕС щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням проведеної виплати залишено без розгляду

В судове засідання позивач не з»явився, надіслала заяву про слухання справи за її відсутності .

Представник Управління соціального захисту населення Васильківської міської ради в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в який просив справу слухати за відсутності їх представника, заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що Управління діяло в межах своєї компетенції і у спосіб, передбачений чинним законодавством. Зокрема Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року внесені зміни до ст..48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у відповідності до якої одноразова допомогу на оздоровлення встановлено у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Зокрема, положенням постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 р. визначено розмір щомісячної допомоги на оздоровлення - інвалідам 3 групи в сумі - 90 грн., які і було виплачено позивачу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Васильківської міської ради , як особа яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та має встановлену ІІІ групу інвалідності.

Згідно довідки № 296/06 від 02.06.2016 року ОСОБА_1 19.05. 2016 року виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення за 2016 рік в розмірі 90 грн.

Позивач вважаючи, що розмір призначеної і виплаченої йому щорічної допомоги на оздоровлення за 2016 рік не відповідає розміру, передбаченому ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», звернувся до суду.

Виплата вищевказаної допомоги проведена ОСОБА_1А в розмірі, передбаченому постановою КМУ «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12 липня 2005 року № 562

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані Конституцією України, Бюджетним кодексом України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постановою КМУ «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12 липня 2005 року № 562.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист. Це право гарантується загальнообов»язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII в редакції, що існувала після визнання рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008 неконституційними змін, внесених підпунктом 11 пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року № 107-VІ, щорічна допомога на оздоровлення інвалідам III групи - чотири мінімальні заробітні плати;

Разом із тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VІІІ, який набрав чинності з 1 січня 2015 року, були внесені зміни, до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та вказану статтю викладено у такій редакції: «одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям-інвалідам, сім»ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов»язана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Таким чином, починаючи з 1 січня 2015 року стаття 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не містила положень щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення інвалідам III групи - чотирьох мінімальних заробітних плат;

Останні зміни були внесені до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо усунення дискримінаційного ставлення до громадян, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях та військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї» від 21 квітня 2016 року № 1339-УІІІ, який набрав чинності з 22 травня 2016 року, тобто після проведення ОСОБА_1А відповідних виплат.

Крім того, ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що фінансування витрат, пов»язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України і Державний бюджет України встановлюються виключно цим Кодексом та законом про Державний бюджет України. Якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше, ніж у цьому Кодексі, застосовуються відповідні норми цього Кодексу.

Статтею 87 Бюджетного Кодексу України визначено, що до видатків, які здійснюються з Державного бюджету України, належать, зокрема, видатки на програми соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VIII, який також набув чинності 1 січня 2015 року, розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу» України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов»язкового державного соціального страхування.

Пунктом 1 постанови КМУ «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 12 липня 2005 року № 562, передбачено, що особам які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії 3 групи інвалідності, виплачується щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 90 гривень.

ОСОБА_1А було виплачено допомогу на оздоровлення в розмірі, визначеному постановою КМУ від 12 липня 2005 року № 562.

Згідно зі статтею 22 Загальної декларації прав людини, розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

В рішенні Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 зазначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України

Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 надано тлумачення, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Конституційний Суд України зазначив, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування кожного на достатній життєвий рівень. Суд виходив з того, що додержання конституційних принципів соціальної і правової держави, верховенства права обумовлює здійснення законодавчого регулювання суспільних відносин на засадах справедливості та розмірності з урахуванням обов»язку держави забезпечувати гідні умови життя кожному громадянину України.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість її фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч. 1 ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Невід»ємною складовою здійснення правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обов»язок виконання соціальної політики держави.

Одним із таких органів є Кабінет Міністрів України, який згідно з п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» забезпечує проведення державної соціальної політики, соціальний захист громадян та вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення.

За таких обставин, суд вважає, що щорічна допомога на оздоровлення ОСОБА_1А мала бути виплачена у розмірі, встановленому постановою КМУ від 12 липня 2005 року № 562.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом не встановлено порушення прав позивача з боку управління соціального захисту населення Васильківської міської ради Київської області при проведенні виплати їй щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі, передбаченому постановою КМУ «Про щорічну допомогу на оздоровлення горомадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12 липня 2005 року № 562.

Керуючись ст. ст. 17, 19, 46 Конституції України, Бюджетним кодексом України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постановою КМУ «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12 липня 2005 року № 562, Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 № 79-VIII, Законом України «Про Кабінет Міністрів України», Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-УІІІ, рішеннями Конституційного Суду України від 03.10. 1997 № 4-зп, від 26.12.2011№ 20-рп/2011, від 25.01.2012 у справі № 3-рп/2012, ст.ст. 2, 7, 11, 71, 86, 94 , 128, 158-163, 167, 186 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Васильківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя