Справа № 213/1226/16-а(2-а/213/31/16)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2016 рокусправа № 213/1226/16-а(2-а/213/31/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 10.11.2016 року у справі № 213/1226/16-а за позовом ОСОБА_1 до Криворізького Південного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Криворізького Південного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобовязання пенсійного органу здійснити перерахунок пенсії за віком з 01.09.2016 року із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2013, 2014, 2015 роки.

Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 10.11.2016 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

ОСОБА_1, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким адміністративний позов було задоволено.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Криворізького Південного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з 02.04.2007 року та отримувала пенсію за вислугою років відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

01.09.2016 року Позивач звернулась до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії із застосуванням відповідно до ч.2 ст.40 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, а саме за 2013-2015 роки.

Листом від 14.09.2016 року Криворізьке південне обєднане управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області повідомило Позивача, що при переході на пенсію за віком застосовано показник середньої заробітної плати доходу, який враховувався під час перерахунку попереднього виду пенсії, як того вимагають норми ч.1 ст.40 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. В даному випадку показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік у розмірі 1197.91 грн.

Не погодившись з вказаними висновками пенсійного органу, Позивач звернулась до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 перехідних положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Приписами ч.1 ст.9 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно ч.1 ст.10 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Приписами ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким яким він був на час призначення пенсії.

Як свідчать встановлені обставини справи, з 02.04.2007 року Позивач отримувала пенсію за вислугою років відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та з 01.09.2016 року здійснила перехід на пенсію за віком.

Отже, виходячи з того, що в даному випадку Позивачем не був здійснений перехід з одного виду пенсії на інший, визначений саме Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а фактично було змінено вид пенсії за віком ( з за вислугою років на пенсію за віком на загальних підставах) вимоги Позивача про обґрунтованість застосування показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2013, 2014, 2015 роки є безпідставними.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає про безпідставність посилання Позивача на висновки Верховного суду України, відображеній у постанові від 31.03.2015 року, оскільки відображеній в ній правовідносини та їх аналіз відрізняються від спірних правовідносин, а саме розглянуті Верховним судом України правовідносини стосувалися переведення особи з одного виду пенсій за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб на іншу.

Таким чином, аналізуючи встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості відмови в задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 10.11.2016 року була прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Керуючисьч.3 ст.160, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 10.11.2016 року у справі № 213/1226/16-а залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко