Справа № 431/4009/16-а
Суддя: Колядов В. Ю.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 431/4009/16-а
Провадження № 2-а/431/71/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку письмового провадження)

06 грудня 2016 року Старобільський районний суд Луганської області, у складі

головуючого: судді Колядова В.Ю.,

за участі сторін:

позивач не зявився,

представника відповідача не зявився,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Старобільськ адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та покладання обовязку вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Старобільському районі про визнання дій неправомірними та покладання обовязку вчинити певні дії, у якому просить суд визнати дії управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі неправомірними щодо відмови в зарахуванні їй до стажу, що надає право на пенсію за вислугу років, період роботи на посаді медичної сестри в дитячому садку в колгоспі «Карла Маркса», починаючи з 10 січня 1977 року по 21 жовтня 1982 р. та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області зарахувати їй до стажу, що надає право на пенсію за вислугу років, період роботи на посаді медичної сестри в дитячому садку в колгоспі «Карда Маркса» з 10 січня 1977 року по 21 жовтня 1982 р.; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області, відповідно до пункту 7-1 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» нарахувати та виплатити їй грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день її призначення; стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області на її користь понесені судові витрати.

Згідно позову, ОСОБА_1 у період з 10.01.1977 року по 21.10.1982 року працювала на посаді медичної сестри в дитячому садку в колгоспі «Карла Маркса»і. З 04.06.2014 р. їй призначена пенсія та вона перебуває на пенсійному обліку в УПФУ в Старобільському районі Луганської області. Остання вважає, що має право на призначення та виплату їй грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення, відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». 13.07.2016 року ОСОБА_1 звернулася до УПФУ у Старобільському районі Луганської області із заявою про призначення та виплату вказаної грошової допомоги, однак в цьому їй було відмовлено за відсутністю відомостей про підпорядкованість дитячого садку колгоспу «Карла Маркса» в якому вона працювала на посаді медичної сестри, установам державної або комунальної власності. Таку відмову позивачка вважає неправомірною та просить її права поновити.

До початку судового засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, тому на підставі ст.122 ч.4 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідач УПФУ у Старобільському районі Луганської області в особі першого заступника начальника управління ОСОБА_2 позов не визнав та надав письмові заперечення, згідно яким зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком згідно зі ст.26 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». За документами пенсійної справи загальний стаж роботи складає 37 років 6 місяців 13 днів. Відповідно до записів трудової книжки позивачки стаж роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років складає 27 років 2 місяці 22 дні, що не відповідає вимогам п.7-1 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, тому підстав для виплати грошової допомоги немає. Згідно із пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування передбачено, що особи, які на день досягнення пенсійного віку (передбаченого ст. 26 цього закону), працювали в закладах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років згідно пунктам „е і „ж ст. 55 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, і мають страховий стаж (для жінок -30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували ніяку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає налогооподаткуванню, в розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата вказаної грошової допомоги проводиться за рахунок коштів держбюджету України. Порядок розрахунку стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, і механізм виплати цієї допомоги визначений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.201 1 р. № 1191. Зазначеним порядком зарахування до страхового стажу, який визначає право на виплату грошової допомоги, період роботи в дошкільному закладі який належав колгоспу ім. «Карла Маркса» та мав колективну форму власності, не передбачено. Тому період роботи в колгоспі „Карла Маркса" на посаді медичної сестри в дитячому садку зарахувати до стажу який дає право на призначення пенсії за вислугу років немає підстав. Окрім того позивачка не надала будь яких документів на підтвердження того, що дитячий садок колгоспу ім. «Карла Маркса» де вона працювала медичною сестрою, о належить до державної або комунальної форми власності.

Суд, дослідивши доводи позову та заперечень, надані сторонами докази, вважає позов необґрунтованим, у звязку з чим таким, що задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4-5).

Трудовий стаж позивачки вбачається з даних її трудової книжки (а.с.6-12), згідно якій у період з 10.01.1977 року по 21.10.1982 року працювала на посаді медичної сестри в дитячому садку в колгоспі «Карла Маркса».

Вказаний період роботи позивачка відносить до страхового стажу, вимагаючи нарахування та виплати їй грошової допомоги відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено постановою КМУ від 04.11.1993 року №909 (із змінами та доповненнями).

Згідно п.7 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 року №1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховується періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З 10.06.2014 року пенсію ОСОБА_1 у УПФУ у Старобільському районі Луганської області було призначено на загальних підставах без виплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за відсутністю у позивачки необхідного стажу для призначення цього виду грошової допомоги, оскільки на той час згідно матеріалам пенсійної справи та до цього часу ОСОБА_1 не надано документів, які б підтверджували підпорядкованість дитячого садка колгоспу «Крала Маркса» установам державної або комунальної форми власності. Наявний у позивачки стаж роботи в установах державної або комунальної форми власності складає 27 років 2 місяці 22 дні, що недостатньо для призначення вказаної грошової допомоги.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки остання хоча й має спеціальний стаж роботи, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, однак для призначення та виплаті їй грошової допомоги відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» недостатньо.

Крім того, згідно п.7 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 року №1191, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Враховуючи те, що постановлення на пенсійний облік та перша виплата пенсії позивачці ОСОБА_1 відбулася з 10.06.2014 року у УПФУ у Старобільському районі Луганської області без призначення їй грошової допомоги, то остання дізналася про порушення свого права та інтересу з вказаного часу.

Статтею 99 ч.2 КАС України передбачений шестимісячний строк для звернення з позовом до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на звернення ОСОБА_1 з позовом до суду 25.08.2016 року, то за таким позовом строк звернення є пропущеним. ОСОБА_1 просить поновити строк для звернення з позовом до суду, але поважних причин для його поновлення судом не встановлено.

Згідно ст.99 ч.4 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення субєкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність субєкта владних повноважень.

Якщо виходити з можливої юридичної необізнаності позивачки ОСОБА_1, яка під час першої виплати їй пенсії не звернула уваги на імовірне порушення її прав та інтересів через невиплату грошової допомоги, то на її досудове письмове звернення, остання отримала відповідь УПФУ у Старобільському районі Луганської області від 26.07.2016 року (а.с.14), якою їй були надані розяснення з приводу відмови у нарахуванні та виплаті грошової допомоги. До суду позивачка звернулася з позовом 25.08.2016 року, тобто до спливу місячного строку, передбаченого ч.4 ст.99 КАС України, тому строк для звернення до суду не пропущений.

Навівши вищевказані обґрунтування суд вважає, позовні вимоги є необґрунтованими та підстави для призначення грошової допомоги відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» недоведеними.

Відповідно до ст.94 КАС України, у звязку з прийняттям рішення про відмову в задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачкою по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн., їй не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.4-15, 94, 99, 159-163, 183-2, 185-186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та покладання обовязку вчинити певні дії, відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.Ю. Колядов