Справа № 461/7006/16-а
Суддя: Городецька Л. М.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/7006/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2016 Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Городецької Л.М.,

при секретарі Думичі Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за адміністративним позовом фізичної - особи підприємця ОСОБА_1 до Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України, закриття провадження про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична - особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України, закриття провадження про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що він являється водієм та власником транспортного засобу марки ЗІЛ 138А, д.н.з. НОМЕР_1, виконує функції перевізника (доставка товару торговим точкам), про що відповідно до Договору №13 від 15 вересня 2016 року з фірмою ТОВ «ОЛМАР» та до маршрутного та шляхового листа доставки товару здійснюється за адресами м. Дрогобич вул. Стрийська, 307 та наступна точка відвантаження м. Дрогобич вул. В.великого, 7б. 20 жовтня 2016 року о 11 годині 10 хвилин рухався на вантажному авто НОМЕР_2 по вул. Винниченка зі сторони вул. Стрийської у м. Дрогобич. Коли повернув праворуч то був зупинений працівником поліції. Йому було предявлене безпідставне звинувачення у порушенні вимог знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено». Після чого було складено протокол та інспектором винесено постанову про адміністративне правопорушення ПС2 №654162 від 20.10.2016 року про скоєння адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Вважає, що постанова винесена з грубим порушенням його права та чинного законодавства, містить неправдиву та незрозумілу інформацію, є необґрунтованою, протиправною, незаконною та підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач, який був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до суду не прибув, про поважні причини своєї неявки суд не повідомив. Тому, суд вважає за можливе справу слухати без його участі.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково, виходячи з нижченаведеного.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до змісту ст.3 Закону України Про Національну поліцію. У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до ст.287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Частиною першою статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Судом встановлено, що 20.10.2016 року інспектором Дрогобицького відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області винесено постанову № ПС2 654162 , якою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

У своїй позовній заяві позивач заперечує обставини вчиненого, вказує, що на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цих зонах, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні не поширюється дія знака 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено». У таких випадках транспортні засоби повинні відїжджати до позначеної зони та виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП, у ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати:

1.чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні;

2. чи підлягає вона адміністративній відповідальності;

3. чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність;

4. чи заподіяно майнову шкоду;

5. чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу;

6. інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову у справі, яка повинна відповідати вимогам ст.283 КУпАП та містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В порушення вимог ст.ст.251, 254, 280, 283, 284 КУпАП відповідач зазначені дії на місці вчинення правопорушення не вчинив, не перевірив доводи позивача щодо не порушення ним ПДР, не відібрав від нього пояснення, не залучив до участі свідків, які б підтвердили чи спростували доводи позивача.

З наданих позивачем доказів, а саме : копії постанови інспектора Дрогобицького відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області, суд приходить до переконання, що така не відповідає чинному законодавству України та Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 26.02.2009 року №77.

Відповідно до п.8.2-1 ПДР дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху і розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

На підставі зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів в їх сукупності суд приходить до висновку, що посадова особа - Дрогобицького відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області діяла не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішення, дій, бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідач у судове засідання не зявився, правомірності свого рішення не довів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про неправомірність постанови ПС2 №654162 від 20.10.2016 року. та вважає, що дану постанову слід скасувати, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення решти вимог позивача щодо визнання дій протиправними, оскільки такі дії вчинені уповноваженою особою в межах наданих їй повноважень, а постанова про притягнення до відповідальності та накладення штрафу оцінена судом і скасована.

Керуючись ст.ст.7-12,70,86,160-163,171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України, закриття провадження про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову інспектора Дрогобицького відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області серії ПС2 №654162 від 20.10.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 гривень.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

На постанову суду першої інстанції може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом першої інстанції частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М.Городецька