Справа № 234/9743/16-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" грудня 2016 р. м. Київ К/800/26796/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Єрьоміна А.В.,
Кравцова О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 12 липня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року у справі №234/9743/16-а за позовом Краматорського міського голови ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації про визнання дій протиправними, скасування наказу, скасування нарахувань, -

ВСТАНОВИЛА :

Краматорський міський голова ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації (далі Товариство) про визнання дій протиправними, скасування наказу № 105 від 28.04.2016 року «Про коригування нарахування за природний газ для населення у разі відсутності газових лічильників» та скасування здійснених у відповідності до наказу нарахувань.

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 12 липня 2016 року, залишено без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Товариства щодо здійснення коригування нарахувань за природний газ для населення у разі відсутності газових лічильників за період з 06.05.2015 року по 04.11.2015 року та скасовано наказ відповідача № 105 від 28.04.2016 року «Про коригування нарахування за природний газ для населення у разі відсутності газових лічильників».

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, Товариство звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати, а справу направити на новий розгляд.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу на наступне.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, що Постановою Кабінету Міністрів України №237 від 29.04.2015 року «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників», яка набула чинності з 06.05.2015 року, було внесено зміни до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою КМУ №619 від 08.06.1996 року - вдвічі зменшено норми споживання природного газу.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2015 року по адміністративній справі №826/16447/15 визнано незаконною та нечинною постанову КМУ №237 від 29.04.2015 року «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників».

Вказана постанова суду першої інстанції залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.01.2016 року та набрала законної сили з 04.11.2015 року.

На підставі вище зазначених судових рішень Товариство видало наказ №105 від 28.04.2016 року «Про коригування нарахування за природний газ для населення у разі відсутності газових лічильників» за період з 06.05.2015 року по 31.01.2016 року.

Задовольняючи позов частково, суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскільки постанова КМУ №237 від 29.04.2015 року визнана незаконною та нечинною, тому втрата чинності цієї постанови відбувається з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України з цього приводу зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Як зазначено в п.10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду №7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» із змісту статті 162 КАС України випливає, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень.

При цьому суди повинні мати на увазі, що одночасне застосування обох способів захисту порушеного права - визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта - є помилковим.

Скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Визнання ж акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Ухваливши рішення про визнання нормативно-правового акта незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, і про визнання його з цих підстав нечинним, суд у порядку, визначеному частиною одинадцятою статті 171 КАС України, повинен зобов'язати орган, який видав оскаржуваний акт, невідкладно опублікувати резолютивну частину рішення суду у виданні, в якому такий акт було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.

Отже, у разі визнання акта незаконним суд повинен скасувати його, якщо він є актом індивідуальної дії, або визнати нечинним, якщо він є нормативно-правовим актом, про що зазначити у резолютивній частині постанови.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2015 року по адміністративній справі №826/16447/15 визнано незаконною та нечинною постанову КМУ №237 від 29.04.2015 року «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників».

Крім цього, Окружний адміністративний суд м. Києва зобов'язав Кабінет міністрів України відповідно до положень ч.11 ст.171 КАС України невідкладно опублікувати резолютивну частину рішення суду у виданні, в якому такий акт було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Враховуючи, що постанова КМУ №237 від 29.04.2015 року визнана незаконною та нечинною, тому втрата чинності цієї постанови відбувається з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Відповідно до частин 1, 3, 5 ст.254 КАС України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили, зокрема, після набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Задовольняючи позов частково, суди попередніх інстанцій зазначили, що Окружний адміністративний суд м. Києва не визначав у своєму рішенні моменту втрати чинності постанови КМУ №237 від 29.04.2015 року, тому ця постанова втрачає чинність з моменту набрання законної сили судовим рішенням, тобто з 04.11.2015 року з огляду на положення ч.1,3,5 ст.254 КАС України.

Проте, судами було залишено поза увагою той факт, що у мотивувальній частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2015 року зазначено, що «наведені порушення, допущені Кабінетом Міністрів України під час прийняття спірної постанови, у сукупності є достатньою підставою для визнання її незаконною, нечинною з моменту прийняття, що означає, що така постанова не породжує правових наслідків з моменту її прийняття».

Судами попередніх інстанцій не досліджено дані обставини, не надана їм належна правова оцінка.

Відповідно до ст.220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами ч.2 ст.227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи те, що судами попередніх інстанцій не було повно та об'єктивно досліджено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не надана їм належна правова оцінка, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку про необхідність скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» задовольнити.

Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 12 липня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає.

Судді: