Справа № 815/1487/16
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 грудня 2016 року м. Київ К/800/32487/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 7 червня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Державної міграційної служби України № 25-16 від 17 лютого 2016 року, йому відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; зобов'язати Державну міграційну службу України прийняти рішення про визнання позивача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 7 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанції.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 30 листопада 2016 року касаційну скаргу залишено без руху, надано 10 днів з моменту отримання даної ухвали для усунення недоліків - надання до суду копій оскаржуваних судових рішень.

Позивачем недоліки усунуто вчасно.

Однак, вивчивши касаційну скаргу, приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, мотивував своє рішення тим, що оскільки позивачем не наведено фактів та обставин, які свідчать про його переслідування, або його родичів за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань, загрозу життю, безпеці чи свободі, тортур, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження, тощо, йому правомірно було відмовлено у наданні статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, отже підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Судами встановлено, що причиною неможливості повернення на Батьківщину позивач зазначає, що його буде затримано та ув'язнено через політичну діяльність його батька.

Однак, враховуючи розбіжності у твердженнях позивача разом із загальною поверхнево наданою інформацією, судами надано оцінку доводам позивача, вказавши на їх неправдоподібність, у зв'язку з чим в'їзд позивача на територію України в такому випадку не може бути розглянутий з позиції існування підстав для отримання захисту.

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про правомірність відмови у наданні позивачу статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, та відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення органу міграційної служби, оскільки позивачем не наведено обґрунтованих прикладів та обставин, які свідчать про його переслідування, або його родичів за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань, загрозу життю, безпеці чи свободі, тортур, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження, тощо.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувані рішення суду першої та апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування ними норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що судами першої та апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 7 червня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, а додані до касаційної скарги матеріали повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного

суду України В.В. Швець