Справа № 817/928/16
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 грудня 2016 р.Р і в н е 817/928/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс"
до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т АН О В И В:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 18.02.2016.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що було подано податкову декларацію з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2013 рік, в якій, з урахуванням уточнюючої податкової декларації, самостійно визначено грошове зобов'язання з орендної плати за землю за квітень-травень 2013 року в розмірі 16850,11грн./міс. Зазначає, що вказане грошове зобов'язання було сплачено своєчасно та у повній мірі, а тому відсутні підстави для нарахування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України. Відповідач неправомірно спрямовував сплачені платником податків кошти в рахунок погашення податкового боргу минулих податкових періодів, оскільки, як встановлено, судовими рішеннями, які набрали законної сили, такий борг фактично відсутній.

Відповідач ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області письмових заперечень на адміністративний позов не подав, явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, причини неможливості прибуття представника суду не повідомив. Судом не визнавалась обов'язкова участь представника відповідача в судовому засідання. Таким чином, відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Представник позивача ОСОБА_2 прибув в судове засідання призначене на 05.12.2016. Судом поставлено на обговорення питання щодо розгляду справи у порядку письмового провадження. Представник позивача не заперечив проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

За таких обставин, враховуючи, що представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, заслухавши думку представника позивача, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, суд перейшов до розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області було проведено перевірку своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобовязання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності ТОВ "Рівненський МЖК".

За наслідками проведення перевірки ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області складено акт про своєчасність сплати узгодженої суми податкового зобовязання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності від 05.02.2016 №21 (далі - акт перевірки, а.с.16-17). У відповідності до акта перевірки податковим органом проведено перевірку своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобовязання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України.

Як встановлено з акта перевірки ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області ТОВ "Рівненський МЖК" в порушення частини 1 статті 49 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" №794-VII від 27.02.2014 (із змінами і доповненнями), пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України затримано сплату узгодженої суми грошового зобовязання нарахованого згідно з звітною податковою декларацією з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2013 рік № від 19.02.2013, а саме:

на 914 днів по терміну сплати 30.05.2013, надано розстрочення податкового боргу згідно з рішенням Головного управління Міндоходів у Рівненській області "Про розстрочення податкового боргу" №10 від 30.09.2013, скасовано розстрочення податкового боргу згідно з рішенням головного управління Міндоходів у Рівненській області "Про скасування розстрочення податкового боргу" 10s від 29.11.2013, сплачено 29.01.2016 на суму 16603,59 грн.;

на 883 днів по терміну сплати 30.06.2013, надано розстрочення податкового боргу згідно з рішенням Головного управління Міндоходів у Рівненській області "Про розстрочення податкового боргу" №10 від 30.09.2013, скасовано розстрочення податкового боргу згідно з рішенням головного управління Міндоходів у Рівненській області "Про скасування розстрочення податкового боргу" 10s від 29.11.2013, сплачено 29.01.2016 на суму 13190,35 грн.

Згідно з розрахунком штрафної санкції за затримку сплату узгодженої суми грошового зобовязання нарахованого згідно з звітною податковою декларацією з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2013 рік № від 19.02.2013, позивачу нараховані штрафні санкції, а саме:

за затримку сплати зобов'язання в сумі 16603,59грн. на 914 днів з 31.05.2013 по 30.09.2013 та з 29.11.2013 по 29.01.2016 застосовано штраф у розмірі 20% - 3320,72грн.;

за затримку сплати зобов'язання в сумі 13190,35грн. на 883 дні з 01.07.2013 по 30.09.2013 та з 29.11.2013 по 29.01.2016 застосовано штраф у розмірі 20% - 2638,07грн. (а.с.18).

На підставі акта перевірки №21 від 05.02.2016 Державною податковою інспекцією у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.02.2016 № про зобов'язання ТОВ "Рівненський МЖК" сплатити штраф у розмірі 5958,79грн. (а.с.19).

Позивач оскаржив вказане рішення в адміністративному порядку, за результатами якого податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с.55-58).

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення до суду.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд враховує наступне.

Порядок нарахування та сплати платником податків плати за землю, в т.ч. орендної плати за земельну ділянку, визначено розділом ХІІІ Податкового кодексу України.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства (п.288.1 ст.288 Податкового кодексу України).

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п.288.2 ст.288 Податкового кодексу України).

Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (п.288.3 ст.288 Податкового кодексу України).

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п.288.4 ст.288 Податкового кодексу України).

Податковий період, порядок обчислення плати за землю, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу (п.288.7 ст.288 Податкового кодексу України).

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік (п.285.1 ст.285 Податкового кодексу України).

Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у звязку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (п.285.2 ст.285 Податкового кодексу України).

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі (п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України).

Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою (п.287.1 ст.287 Податкового кодексу України).

Податкове зобовязання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України).

Судом встановлено, що у відповідності до поданих податкових декларацій за 2013 рік ТОВ "Рівненський МЖК" задекларовано до сплати орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності та сплачено у наступних розмірах.

У відповідності до поданої 19.02.2013 основної звітної декларації за 2013 рік ТОВ "Рівненський МЖК" задекларовано до сплати орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за: лютий у розмірі 18840,33грн., березень у розмірі 18840,33грн., квітень у розмірі 18840,33грн. (а.с.88-90).

У відповідності до поданої 22.03.2013 уточнюючої декларації за 2013 ТОВ "Рівненський МЖК" задекларовано до сплати орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за: квітень у розмірі 16850,11грн., травень у розмірі 16850,11грн. Нараховано до зменшення податкового зобовязання по орендній платі за землі державної або комунальної власності на 2013 рік (позитивне значення (р.14 - р.13)) за: квітень у розмірі 1990,22грн., травень у розмірі 1990,22грн. (а.с.91-93).

Сплачено: за квітень 2013 року у розмірі 16850,11грн. у відповідності до платіжного доручення від 17.05.2013 №3376 на суму 514,58грн., від 17.05.2013 №3374 на суму 1763,10грн., від 17.05.2013 №3375 на суму 14 572,43грн.; за травень 2013 року у розмірі 16850,11грн. у відповідності до платіжного доручення від 20.06.2013 №29 на суму 16850,11грн.

Отже, ТОВ "Рівненський МЖК" в повній мірі, а також з дотриманням встановлених строків сплачено задекларовані поточні податкові зобовязання з орендної плати за землю за квітень-травень 2013 рік, що підтверджується банківськими виписками (а.с.94-95).

Головним управлінням Міндоходів у Рівненській області прийнято рішення №10 від 30.09.2013про розстрочення ТОВ "Рівненський МЖК" податкового боргу в сумі 724268,62грн., а саме 571120,98грн. основного платежу, 153147,64грн. штрафних санкцій, по строкам сплати 10.10.2013 - в сумі 241422,87грн., 08.11.2013 - в сумі 241422,87грн., 10.12.2013 - в сумі 241422,88грн.

29.11.2013 Головним управлінням Міндоходів у Рівненській області прийнято рішення №10s про скасування розстрочення податкового боргу.

Пунктом 100.2 статті 100 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобовязань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобовязань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобовязання.

Пунктом 100.6 статті 100 Податкового кодексу України визначено, що розстрочені суми грошових зобовязань або податкового боргу (в тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 08.07.2014 у справі №817/1526/14 встановлено, що сплачені позивачем в рахунок погашення грошового зобовязання з орендної плати за землю за квітень-травень 2013 року кошти в розмірі 33700,22 грн. були спрямовані контролюючим органом в рахунок погашення заборгованості за минулий період 2011 рік.

Пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобовязані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобовязання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Разом з тим, наданими позивачем судовими рішеннями, які набрали законної сили, зокрема, постановами Рівненського окружного адміністративного суду від 10.04.2012 у справі №2а/1770/5490/2011, від 13.02.2013 у справі №817/56/13-а, від 18.02.2013 у справі №817/55/13-а, від 15.03.2013 у справі №817/424/13-а, від 20.03.2013 у справі №817/425/13-а, від 10.04.2013 у справі №817/747/13-а, від 30.04.2013 у справі №817/228/13-а, від 08.05.2013 у справі №817/1060/13-а, від 26.09.2013 у справі №817/2983/13-а, від 08.07.2014 у справі №817/1526/14, від 07.10.2014 у справі №817/2458/14, від 14.01.2015 у справі №817/3477/14, встановлено неправомірність спрямування контролюючим органом сум, сплачених платником податків в рахунок погашення грошових зобовязань з орендної плати за землю за 2010-2012 роках в рахунок погашення податкового боргу минулих періодів.

Відтак, зазначеними судовими рішення встановлено ту обставину, що податковий борг, в рахунок погашення якого відповідачем спрямовано кошти, перераховані позивачем з метою сплати грошового зобовязання з орендної плати за землю за квітень 2011року, станом на 01.01.2013, фактично, був відсутній.

Також, згідно з ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін (ч.2 ст.255 КАС України).

Крім того, у складі податкової заборгованості, яка відображена у рішенні ГУ Міндоходів у Рівненській області від 30.09.2013 №10 входить податкова заборгованість по декларації від 30.01.2012 №1430, по стягненню якої вже відмовлено податковому органу, а саме: постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 18.02.2013 у справі №817/55/13-а (залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2013) та постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 13.02.2013 у справі за № 817/56/13-а (залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2013).

Відтак, подальше спрямування поточних платежів платника податків на погашення податкового боргу, розстроченого рішенням ГУ Міндоходів у Рівненській області від 30.09.2013 №10, в який включено декларацію від 30.01.2012 №1430, є неправомірним та має наслідком недостовірність відомостей інформаційних систем податкового органу щодо суми податкового боргу ТОВ "Рівненський МЖК".

Тому, суд відхиляє як необґрунтоване посилання відповідача в акті перевірки на ту обставину, що до податкового боргу, розстроченого на підставі рішення Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 30.09.2013 №10, увійшли суми узгоджених грошових зобовязань з орендної плати за землю за квітень-травень 2013 рік та зазначає, що прийняття такого рішення не мало безпосереднього впливу на визначення позивачу строків сплати вказаного зобовязання.

Враховуючи, що положення статті 126 Податкового кодексу України застосовується виключно у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобовязання, у контролюючого органу були відсутні визначені законодавством підстави для нарахування штрафних санкцій.

У відповідності до постанови Верховного Суду України від 05.12.2006, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого субєкта владних повноважень. Рішення, в якому недійсну частину не можна виокремити, ідентифікувати, є недійсним в цілому.

У звязку з неналежним обліком задекларованих та сплачених сум платником податку ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області, суд не приймає доводів відповідача про здійснення зарахування поточних податкових зобовязань у січні 2016 року в рахунок погашення податкового боргу за 2013 рік, оскільки відповідачем невірно реалізовано повноваження, що передбачені п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України та зараховано сплачені поточні зобовязання з орендної плати за землю у 2016 рік в рахунок погашення податкового боргу, відсутність якого встановлена судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду адміністративної справи відповідач не виконав процесуального обов'язку доказування та не підтвердив належними й допустимими доказами правомірності спірного податкового повідомлення-рішення.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення від 18.02.2016 №, прийняте на підставі акта перевірки №21 від 05.02.2016, не відповідає критеріям правомірності, установленим в статті 2 КАС України, прийняте з порушенням встановленої законом процедури, необґрунтовано, без урахування фактичних обставин справи, а відтак порушує права та законні інтереси платника податків, які підлягають до судового захисту шляхом скасування протиправного рішення суб'єкта владних повноважень.

Судові витрати присуджуються на користь позивача відповідно до ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області форма "Ш" від 18.02.2016 №.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 1378,00грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гломб Ю.О.