Справа № 2а-1868/09/2670
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року м. Київ К/9991/75966/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів Рецебуринського Ю.Й. (судді-доповідача),

Олексієнка М.М.,

Стародуба О.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової служби України (далі - ДПС України), Державної податкової інспекції у Голосіївському районі міста Києва (далі - ДПІ у Голосіївському районі міста Києва) про скасування ідентифікаційного номера,

за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Голосіївському районі міста Києва на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2012 року,

В С Т А Н О В И ЛА:

У лютому 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: зобов'язати ДПА України скасувати ідентифікаційний номер присвоєний позивачу; зобов'язати ДПА України виключити ідентифікаційний номер та всю інформацію про позивача з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів; зобов'язати ДПІ у Голосіївському районі м. Києва виключити ідентифікаційний номер та всю інформацію про позивача з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів; зобов'язати ДПА України здійснювати в подальшому облік позивача, як платника податків та інших обов'язкових платежів, за раніше встановленими формами обліку без застосування ідентифікаційного номера (за прізвищем, іменем та по-батькові та за місцем проживання); зобов'язати ДПІ у Голосіївському районі м. Києва здійснювати в подальшому облік позивача, як платника податків та інших обов'язкових платежів, за раніше встановленими формами обліку без застосування ідентифікаційного номера (за прізвищем, іменем та по-батькові та за місцем проживання); зобов'язати ДПА України знищити облікову картку з ідентифікаційним номером, присвоєним позивачу; зобов'язати ДПІ у Голосіївському районі м. Києва проставити у паспорті позивача відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою; зобов'язати ДПІ у Голосіївському районі м. Києва знищити облікову картку з особистими даними позивача, що була заповнена до Державного реєстру та на підставі якої були внесені дані про нього та присвоєний йому ідентифікаційний номер.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 серпня 2012 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2012 року скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 серпня 2012 року та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Зобов'язано ДПА України скасувати ідентифікаційний номер присвоєний ОСОБА_3 Зобов'язано ДПА України виключити ідентифікаційний номер присвоєний ОСОБА_3 та всю інформацію про нього з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів. Зобов'язано ДПІ у Голосіївському районі м. Києва виключити ідентифікаційний номер, присвоєний ОСОБА_3 та всю інформацію про нього з Державного реєстру фізичних осіб -платників податків та інших обов'язкових платежів. Зобов'язано ДПА України здійснювати в подальшому облік ОСОБА_3, як платника податків та інших обов'язкових платежів, за раніше встановленими формами обліку без врахування ідентифікаційного номера. Зобов'язано ДПІ у Голосіївському районі м. Києва здійснювати в подальшому облік ОСОБА_3, як платника податків та інших обов'язкових платежів, за раніше встановленими формами обліку без врахування ідентифікаційного номера. Зобов'язано ДПІ у Голосіївському районі м. Києва знищити облікову картку з особистими даними ОСОБА_3, що була заповнена до Державного реєстру та на підставі якої були внесені дані про нього та присвоєний йому ідентифікаційний номер. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ДПІ у Голосіївському районі міста Києва, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалене ним судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_3 звернувся до відповідачів із аналогічними заявами від 13 листопада 2008 року, в яких повідомив, що в силу своїх релігійних переконань відмовляється від присвоєного ідентифікаційного номера та просив: скасувати ідентифікаційний номер та виключити його з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів та всю інформацію про неї; здійснювати в подальшому облік як платника податків за раніше встановленими формами обліку без застосування ідентифікаційного номера; проставити у паспорті відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера і завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою; знищити облікову картку з ідентифікаційним номером.

ДПІ у Голосіївському районі м. Києва в листі від 20 листопада 2008 року повідомила позивача, що виключення інформації з Державного реєстру фізичних осіб здійснюється згідно Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України, Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2004 року №602/1226, чинним на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок).

ДПА України в листі від 2 грудня 2008 року також повідомила позивача, що вирішення поставлених у заяві питань має проводитись у відповідності з Порядком.

Відповідно до вимог частини 2 статті 1 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів», чинним на час виникнення спірних правовідносин, для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Згідно з Порядком відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера до паспорта фізичної особи, яка не бажає мати такий номер за своїми релігійними переконаннями, здійснюється органом внутрішніх справ за місцем реєстрації платника податку, згідно довідки органу державної податкової служби, яка провела перевірку інформації, наведеної у заяві.

При цьому процедура внесення відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера до паспорта фізичної особи відповідно до вищезазначеного Порядку передбачає подання заяви за формою, наведеною у додатках до Порядку, та відповідного комплекту документів.

Відповідно до пункту 1.4 зазначеного Порядку особа, яка через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття ідентифікаційного номера, у разі відсутності в неї ідентифікаційного номера повідомляє у формі заяви орган державної податкової служби за своїм місцем реєстрації. Форма заяви передбачена додатком 1 до Порядку, а додатком до заяви є інформація про персональні дані.

При цьому, згідно з пунктами 5.1, 5.2 вищезазначеного Порядку відповідну відмітку на 7-9 сторінку паспорта вносить посадова особа органу внутрішніх справ на підставі виданої заявнику податковим органом довідки за формою №В-3.

Отже, наведеними нормами Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи платника податків та інших обов'язкових платежів обов'язок унесення відміток, на підставі виданої податковою службою довідки за формою № В-3, покладено на органи внутрішніх справ, та встановлено послідовність дій, які має бути вчинено громадянином при відмові від ідентифікаційного номеру, форму заяви про це та перелік документів, які мають бути до такої заяви додані.

Тому, правильними є висновки суду апеляційної інстанції про те, що податкова служба має видати особі лише довідку за формою №В-3, та не зобов'язана проставляти відповідну відмітку про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру у її паспорті.

Як видно з матеріалів справи, позивач у встановленому вказаним нормативно-правовим актом порядку до відповідача та органу внутрішніх справ за місцем проживання не звертався та відповідних документів не надавав.

За таких обставин, відсутні підстави для зобов'язання ДПІ у Голосіївському районі м. Києва зробити відмітку на одній із сторінок паспорта позивача про наявність у них права проводити будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Разом з тим, колегія суддів вважає правильними висновки суду апеляційної інстанції про безпідставність відмови судом першої інстанції в задоволення інших позовних вимог.

Законом України «Про Державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів», чинним на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що невнесення інформації до Державного реєстру і надання права сплати податків без ідентифікаційного номера або вилучення ідентифікаційного номера з Державного реєстру зазначених осіб можуть наступити тільки за умови виконання вимог щодо офіційного повідомлення про це відповідних органів.

Вказаним Законом не передбачено порядку та умов офіційного повідомлення, відтак наявні у матеріалах справи повідомлення позивача про відмову від ідентифікаційного номера судом апеляційної інстанції правильно визнані належними доказами офіційного повідомлення про це відповідних державних-органів.

Заявами до ДПА України, ДПІ у Голосіївському районі м. Києва позивач повідомляв про свої релігійні переконання та вимагав обліковувати як платника податків з використанням серії та номера паспорта, прізвища, ім'я, по батькові, внести відповідні записи в його паспорт.

Правильними є висновки суду апеляційної інстанції, що діючим на час виникнення спірних правовідносин законодавством, визначено право громадян на перераховані умови реєстрації фізичних осіб - платників податків та на відмітку про це у паспорті, яке не може бути порушеним.

Частиною 8 статті 5 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів», чинного на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що зміни та уточнення щодо даних, занесених до Державного реєстру під час реєстрації, вносяться державними податковими інспекціями за місцем постійного проживання платників податків та інших обов'язкових платежів.

Внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів інформації про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, заборонено частиною другою статті 5 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів», а у випадку, коли ідентифікаційний номер громадянину вже присвоєний і відповідна інформація про таку особу вже внесена до Державного реєстру - то він підлягає негайному анулюванню, а інформація - безумовному виключенню.

Таким чином, правильними є висновки суду апеляційної інстанції про те, що відповідачі неправомірно відмовили позивачу в анулюванні ідентифікаційного номера та у виключенні з Державного реєстру фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів всієї інформації про них, що призвело до порушення його прав та свобод.

Така правова позиція висловлена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 28 травня 2013 року в справі №21-135а13.

Суд апеляційної інстанції повно і всебічно встановили обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятого ним рішення.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И ЛА:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі міста Києва залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Ю.Й. Рецебуринський

М.М. Олексієнко

О.П.Стародуб