Справа № 819/1104/16
Суддя: Дерех Н.В.
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1104/16

28 грудня 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

Головуючої судді Дерех Н.В.

при секретарі судового засідання Заблоцька І.І.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 до Бучацької обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимог про сплату боргу та рішень про застосування штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 ( надалі позивач) звернулася у Тернопільський окружний адміністративний суд з позовом до Бучацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області ( надалі відповідач), в якому, з врахуванням заяв про зменшення позовних вимог, просить визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення рішення Бучацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області від 01.04.2016 № /100, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування, за основним платежем у розмірі 2494,31 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 623,60 грн.;

- вимогу Бучацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області № Ф- від 23.05.2016 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 103572,72 грн.;

- рішення Бучацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області №131 від 23.05.2016 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного соціального внеску, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 14142,24 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що працівниками Бучацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області проведено документальну планову виїзну перевірку самозайнятої особи (приватного нотаріуса) ОСОБА_5 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2014. За результатами перевірки складено акт від 16.02.2016 № 82/17-, на підставі якого відповідачем винесено наступні рішення:

- податкове повідомлення рішення від 01.04.2016 № /100, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування, за основним платежем у розмірі 2494,31 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 623,6 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 01.04.2016 № 101/НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування, за основним платежем у розмірі 8235,85 грн. та 1647,17 грн. за штрафними санкціями;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 21.03.2016 № Ф-9, якою визначено, що станом на 21.03.2016 заборгованість зі сплати єдиного внеску позивача становить 103572,70 грн.;

- рішення № 174 від 01.04.2016 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 14142,24 грн.;

- рішення від 01.04.2016 № НОМЕР_2 № 175 про застосування штрафних санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне неперерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 48,24 грн. та 8,23 грн. пені.

Не погодившись із вказаними рішенням № 174 від 01.04.2016 та вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 21.03.2016 № Ф-9, позивач звернулася у відповідності до ст. 56 ПК України до контролюючого органу із скаргами про перегляд цього рішення та цієї вимоги. Згідно рішення № 146/6/19-00-10-01-06/4300 від 04.05.2016 прийнятого ГУ ДФС у Тернопільській області, скарги позивача в частині оскарження рішення Бучацької ОДПІ № 174 від 01.04.2016 задоволено частково, зобовязано Бучацьку ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області винести та направити скаржнику нові вимогу та рішення.

На підставі чого відповідачем було винесено вимогу № НОМЕР_3 від 23.05.2016 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 103572,70 грн. та рішення № 131 від 23.05.2016 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 14142,24 грн. Винесені відповідачем вказані податкові повідомлення рішення, вимогу та рішення про застосування штрафних санкцій позивач вважає протиправними, з огляду на наступне.

За результатами вказаної перевірки правильності визначення витрат, відображених у деклараціях про доходи встановлено завищення витрат (і відповідно заниження оподатковуваного (чистого) доходу) на суму 15266,90 грн., в т.ч. за 2012 рік - 4667,70 грн., за 2013 рік 5052,51 грн., за 2014 рік 5546,68 грн.

Разом з тим, податковий орган визнав неправомірним включення позивачем до складу витрат витрати на житлово комунальні послуги та витрати за спожиту електроенергію на приміщення за адресою АДРЕСА_1, а саме витрати на спожиту та оплачену електроенергію в розмірі 4732,90 грн., в тому числі 2012 - 1151,67 грн., 2013 - 1077,42 грн., 2014 - 2503,81 грн. та витрати на житлово-комунальні послуги (утримання будинків та прибудинкових територій, опалення, газ, холодне та гаряче водопостачання) в розмірі 10534 грн., в тому числі 2012 - 3516,06 грн., 2013 - 3975,09 грн., 2014 - 3042,87 грн.

Позивач не погоджується із такими висновками, оскільки відповідно до Узагальнюючої податкової консультації щодо деяких питань оподаткування фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність (приватних нотаріусів, адвокатів), затвердженої наказом Державної податкової служби України від 24.12.2012 № 1185 з метою забезпечення дотримання загальних принципів оподаткування, передбачених статтею 4 Податкового кодексу України, при визначенні сукупного чистого доходу доцільно враховувати витрати приватних нотаріусів, які пов'язані з організацією нотаріальної діяльності та обумовлені вимогами Закону України "Про нотаріат", а також наведено невичерпний орієнтовний перелік витрат, які можуть бути віднесені до витрат, які враховуються при визначенні оподатковуваного доходу.

Таким чином, оскільки витрати на електроенергію та комунальні послуги були необхідними для провадження незалежної професійної діяльності нотаріуса та були підтверджені документально, вони були віднесені позивачем до витратної частини документально підтверджених сум, пов'язаних із здійсненням діяльності за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 самозайнятої особи ОСОБА_5

Крім того, просить врахувати, що жоден нормативний акт не вимагає від само- зайнятої особи приватного нотаріуса проводити обчислення суми єдиного внеску з середньомісячного чистого доходу, вирахуваного шляхом ділення річного чистого доходу на 12 місяців. Єдиною вимогою виступає відповідність даним річної податкової декларації. Дана умова позивачкою була повністю дотримана.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги, з урахуванням заяв про зменшення позовних вимог, підтримала в повному обсязі, з мотивів, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні та пояснили, що оскаржені податкові повідомлення рішення, вимога, рішення про застосування штрафних санкцій, що прийнятті на підставі Акта перевірки від 16.02.2016 № 82/17- прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, та посилаючись на пояснення викладені у письмовому заперечені, просили у задоволені позову відмовити. Просять врахувати, що оскільки позивачка не є власником приміщення, яке орендує для здійснення нотаріальної діяльності, відповідно вона неправомірно віднесла до витрат, які необхідні для провадження незалежної професійної діяльності нотаріуса, витрати на оплату електроенергії та комунальні послуги даного приміщення. Також вважають, що позивач повинна проводити обчислення суми єдиного соціального внеску, який підлягає до сплати, шляхом ділення річного чистого доходу на 12 місяців.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін по справі, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_5 - самозайнята особа, зареєстрована ОСОБА_6 юстиції України, отримала свідоцтво про право зайняття нотаріальною діяльністю від 06 червня 2005 року № 5798, реєстраційне посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності № 1059 від 09.12.2009, видане Головним управлінням юстиції у м. Києві.

Відповідно до вимог пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Судом встановлено, що з 21.01.2015 по 02.02.2015 працівниками Бучацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області на підставі наказу № 2 від 06.01.2016 проведено документальну планову виїзну перевірку діяльності самозайнятої особи ОСОБА_5 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2014.

За результатами перевірки складено Акт від 16.02.2016 № 82/17-, у якому встановлено наступні порушення:

- п. 178.3. статті 178 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим занижено оподатковуваний (чистий) дохід в розмірі 15266,90 грн., в т.ч. за 2012 рік - 4 667,7 грн., за 2013 рік - 5052,51 грн., за 2014 рік - 5546,68 грн. Відповідно до п. 167.1. ст.167, п. 178.2 ст.178 податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті за наслідками проведеної перевірки, визначений в сумі 2494,31 грн., в т.ч. за 2012 рік - 793,50 грн., за 2013 рік - 757,88 грн., за 2014 рік - 942,93 грн.;

- п. 179.7. ст. 179 Податкового кодексу України внаслідок встановленого порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб за періоди діяльності 2010р., 2011р., 2013р. в сумі 8235,85 грн.

- абз.1 п.2 ч.1 ст.7, п.11 ст.8, п. 2 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VІ, у результаті чого визначено суму єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування у загальному розмірі 103572,7 грн., в т.ч. за 2012 рік - 36964,30 грн., за 2013 рік - 1771,20 грн., за 2014 рік - 64837,2 грн.;

- абз.1 п.8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI внаслідок несвоєчасної сплати єдиного соціального внеску за червень 2014р. в сумі 482,40 грн. по строку сплати - до 20.07.2014.

На підставі Акта перевірки відповідачем винесено наступні рішення:

- податкове повідомлення рішення від 01.04.2016 № /100, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування, за основним платежем у розмірі 2494,31 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 623,6 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 01.04.2016 №101/ НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування, за основним платежем у розмірі 8235,85 грн. та 1647,17 грн. за штрафними санкціями;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 21.03.2016 № Ф-9, якою визначено, що станом на 21.03.2016 заборгованість зі сплати єдиного внеску позивача становить 103572,70 грн.;

- рішення № 174 від 01.04.2016 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 14142,24 грн.;

- рішення від 01.04.2016 № НОМЕР_2 № 175 про застосування штрафних санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне неперерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 48,24 грн. та 8,23 грн. пені.

Не погодившись із вказаними рішенням № 174 від 01.04.2016 та вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 21.03.2016 № Ф-9, позивач звернулася у відповідності до ст. 56 ПК України до контролюючого органу із скаргами про перегляд цього рішення та цієї вимоги. Згідно рішення № 146/6/19-00-10-01-06/4300 від 04.05.2016 прийнятого ГУ ДФС у Тернопільській області, скарги позивача в частині оскарження рішення Бучацької ОДПІ № 174 від 01.04.2016 задоволено частково, зобовязано Бучацьку ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області винести та направити скаржнику нові вимогу та рішення.

На підставі цього відповідачем було винесено вимогу № НОМЕР_3 від 23.05.2016 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 103572,70 грн. та рішення № 131 від 23.05.2016 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 14142,24 грн.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 25 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 № 3425-XII визначено, що робоче місце (контора) приватного нотаріуса має знаходитись у межах нотаріального округу, в якому приватний нотаріус здійснює нотаріальну діяльність.

Відповідно до п.п. 178.2., 178.3. ст. 178 ПК України доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.

ОСОБА_6 юстиції України "Щодо переліку витрат, пов'язаних з організацією роботи приватних нотаріусів" від 02.02.2006 № 31-35/20 надано розяснення, що при оподаткуванні доходів приватних нотаріусів за звітний податковий період враховувати документально підтверджені обов'язкові витрати, пов'язані з організацією їх роботи: користування приміщенням (оренда плата, платежі за надання комунальних послуг та інші обов'язкові платежі), яке є робочим місцем приватного нотаріуса (ст. 25 Закону України "Про нотаріат").

Аналогічна позиція викладена і у листі ОСОБА_6 юстиції України "Щодо переліку витрат приватного нотаріуса" від 23.02.2012 № 13.1-17/74 згідно якого визначено перелік витрат нотаріуса як особи, що провадить незалежну професійну діяльність. Серед яких є комунальні послуги (водопостачання, водовідведення, теплопостачання, електропостачання, газопостачання, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій тощо).

Таким чином, враховуючи те, що нормами чинного Податкового кодексу України не передбачено конкретного переліку витрат для фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, то основним критерієм для обґрунтування витрат, що зменшують дохід для визначення об'єкта оподаткування, є їх належність та необхідність для провадження незалежної професійної діяльності (Узагальнююча податкова консультація щодо деяких питань оподаткування фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність (приватних нотаріусів, адвокатів), яка затверджена наказом ДПС України 24.12.2012 № 1185).

Як встановлено перевіркою, що з 01.01.2012 по 31.12.2014 робочим місцем позивача було приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2, передане її в строкове оплатне користування за відповідним договором оренди, яким на позивача покладався обов'язок крім орендної плати сплачувати інші платежі (електропостачання, додаткове споживання електроенергії пристроями зовнішньої реклами орендаря, телефонний зв'язок, комунальні платежі (оплата з теплопостачання, обслуговування прибудинкової території), які не входять в орендну плату.

З 01.01.2012 по 31.12.2014 позивачем були оплачені рахунки, виписані за адресою: АДРЕСА_2, а саме:

- на електроенергію у розмірі 4732,9 грн., в тому числі 2012 р. - 1151,67 грн., 2013 р. - 1077,42 грн., 2014р.-2503,81 грн.;

- на житлово-комунальні послуги (утримання будинків та при будинкових територій, опалення, газ, холодне та гаряче водопостачання) у розмірі 10534 грн., в тому числі 2012р. - 3516,06 грн., 2013р. - 3975,09 грн., 2014р.-3042,87 грн.

Оплата за надані послуги проведена в повному обсязі у готівковій формі, про що свідчать надані для перевірки рахунки та квитанції про оплату за надані послуги, та у відповідності до умов договору оренди.

Враховуючи те, що зазначені витрати були необхідними для провадження незалежної професійної діяльності нотаріуса та були підтверджені документально, суд дійшов висновку, що вони правомірно були віднесені позивачем до витратної частини документально підтверджених сум, пов'язаних із здійсненням діяльності за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 самозайнятої особи ОСОБА_5

Разом з тим, правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 2464-VІ (далі - Закон № 2464-VІ). Виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону № 2464-УІ єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 7 та частини 11 статті 8 Закону № 2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених, зокрема, у пункті 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI, встановлюється у розмірі 34,7 відсотків суми доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального єдиного внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом (частина 3 статті 7 Закону № 2464-VI).

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону № 2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини 1 статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року (абзац 4 частини 8 статті 9 Закону № 2464-VI). Отже, приватні нотаріуси сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року. Звітним періодом для приватних нотаріусів визначено календарний рік.

Згідно п.3.4 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом ОСОБА_6 доходів і зборів України від 09 вересня 2013 року №454 (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, у тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, самі за себе формують та подають до органів доходів і зборів звіт один раз на рік до 01 травня року, наступного за звітним періодом. Звітним періодом для них є календарний рік. Звіт подається за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку.

Пунктом 4.12 вказаного Порядку визначено, що особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, у тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, формують та подають до органів доходів і зборів звіт згідно з таблицею 3 додатка 5 до цього Порядку.

Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 08 жовтня 2010 року №22-2, що діяв до 03 грудня 2013 року, містить аналогічні положення.

Аналогічні правові норми щодо порядку ведення Книги обліку доходів і витрат містяться у наказі ОСОБА_6 доходів і зборів України від 16 вересня 2013 року № 481 "Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення", зареєстрованому в ОСОБА_6 юстиції України 01 жовтня 2013 р. за № 1686/24218, який є чинним на даний час.

Суд приходить до висновку, що сума доходу, з якої розраховується єдиний внесок має відповідати чистому доходу, заявленому в податковій декларації, яка подається фізичною особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, до органів доходів і зборів за результатами календарного року.

Таким чином, жоден із зазначених нормативних актів не вимагає від самозайнятої особи - приватного нотаріуса проводити обчислення суми єдиного внеску з середньомісячного чистого доходу, вирахуваного шляхом ділення річного чистого доходу на 12 місяців. Єдиною вимогою виступає відповідність даним річної податкової декларації.

Як вбачається з поданих позивачем податкових декларацій за 2012 2014 рр., сума чистого оподатковуваного доходу, який є базою для нарахування єдиного внеску становить: за 2012 рік 133178,61грн.; за 2013 рік 33374,94грн.; за 2014 рік 215408,04грн. Відповідно, позивачкою було сплачено єдиний внесок виходячи з даних сум та враховуючи щомісячні авансові платежі.

При цьому суд враховує, що необґрунтованим є посилання відповідача на те, що при нарахуванні вказаних сум ними для визначення суми доходу на яку нараховується єдиний внесок враховано обов'язок ділити суму доходу, отриману позивачем за рік у рівних частинах (визначення середньоарифметичної величини), оскільки законодавством такий обов'язок на нього не покладено взагалі.

Судом встановлено, що в спірних правовідносинах податковий орган прийняв до уваги надану позивачем в деклараціях про майновий стан і доходи за минулі роки інформацію в частині суми чистого оподаткованого доходу отриманого позивачем, яка в подальшому поділено на 12 місяців і таким чином відповідач визначив середньомісячний річний оподаткований дохід, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

З огляду на викладене, на думку суду, відповідач на власний розсуд застосував максимальну базу нарахування єдиного внеску.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем приватним нотаріусом ОСОБА_5 протягом 2012 -2014 років правильно, вчасно та в повному обсязі, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства, сформовано зобов'язання зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та сплачено відповідні суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а Бучацькою ОДПІ дані обставини, при проведені перевірки та складанні Акту, безпідставно не враховані.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку встановлено відсутність порушення позивачем норм законодавства про сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а відтак відповідно відсутні правові підстави для нарахування штрафних санкцій та пені.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими, базуються на вимогах чинного законодавства, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Згідно із частиною першою ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення рішення Бучацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області від 01.04.2016 № /100, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування, за основним платежем у розмірі 2494,31 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 623,60 грн.;

- вимогу Бучацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області № Ф- від 23.05.2016 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 103572,72 грн.;

- рішення Бучацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області №131 від 23.05.2016 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 14142,24 грн.;

3.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Бучацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області (вул. Галицька, 11, м. Бучач, Тернопільська область, ) на користь приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (АДРЕСА_3, 01021, РНОКПП НОМЕР_4) судові витрати в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна ) грн. 53 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 29 грудня 2016 року.

Головуючий суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.