Справа № 638/16287/16-а
Суддя: Семіряд І. В.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Пр.. № 2-А-/638/607/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Семіряд І.В., розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщені суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про визнання дії неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії відповідача неправомірними щодо обмеження призначеної йому пенсії за вислугу років у розмірі 90 % середньомісячної заробітної плати відповідно до ст.. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки, виданої прокуратурою Харківської області № 18-50 від 05.02.2016 про заробітну плату та зобов'язати відповідача провести перерахунок її пенсії за вислугу років відповідно до ст.. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90 % від середньомісячної заробітної плати відповідної посади, на підставі довідки, виданої прокуратурою Харківської області № 18-50 від 05.02.2016 про заробітну плати без обмеження її максимального розміру та здійснити відповідні виплати. Крім того, позивач просить зобовязати відповідача подати у строк 10 днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання рішення по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він 02.04.2004 звільнений з посади начальника другого відділу прокуратури Харківської області.

З 01.04.2009 року він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст.. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» » у розмірі 90 % від середньомісячної заробітної плати.

31.05.2012 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 505 «№ 505 від 31.05.2012 р. «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури», якою передбачено підвищення оплати праці працівникам прокуратури», у звязку з чим з 01.07.2012 у нього виникло право на перерахунок пенсії.

09.02.2016 він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії у звязку із збільшенням заробітної плати працівникам органів прокуратури України на підставі довідки, виданої прокуратурою Харківської області № 18-50 від 05.02.2016 про заробітну плату.

У відповідь на звернення відповідачем надана письмова відповідь за від 22.02.2016 про відмову у перерахунку з посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-У111: у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення. При цьому на думку відповідача, з 01.06.2015р. пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Позивач з таким рішенням Управління Пенсійного Фонду України в Дзержинському p-ні м. Харкова не погоджуюсь, вважає його необґрунтованим , дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії протиправними, у звязку з чим звернувся за судовим захистом.

Згідно зі ст. 183-2 КАС України даний позов підлягає розгляду та вирішенню у порядку скороченого провадження. При цьому суд відзначає, що оскільки матеріали справи містять докази, які в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, то спір підлягає вирішенню на підставі наявних у справі документів.

Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи, наведені у позові, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач з 01.04.2009 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст.. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» » у розмірі 90 % від середньомісячної заробітної плати.

31.05.2012 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 505 «№ 505 від 31.05.2012 р. «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури», якою передбачено підвищення оплати праці працівникам прокуратури», у звязку з чим з 01.07.2012 у нього виникло право на перерахунок пенсії.

09.02.2016 він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії у звязку із збільшенням заробітної плати працівникам органів прокуратури України на підставі довідки, виданої прокуратурою Харківської області № 18-50 від 05.02.2016 про заробітну плату.

Відповідач, своїм листом № 3298-02/26 від 22.02.2016 відмовив у перерахунку пенсії з посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-У111: у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення. При цьому на думку відповідача, з 01.06.2015р. пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.04.2016 року по аналогічний позов ОСОБА_1 задоволено, однак відповідач здійснює виплату пенсії обмежуючи її максимальний розмір.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг отриманих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, в тому числі щодо розміру раніше призначеної пенсії.

Таким чином, враховуючи, що позивачу з квітня 2009 призначено пенсію у розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати за відповідною посадою, з якої позивач вийшов на пенсію, її розмір у відсотковому відношенні до чинної заробітної плати відповідної категорії осіб, що працюють в органах прокуратури не може бути зменшено.

На момент призначення позивачу пенсії чинною була норма Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р. (зі змінами, що діяли на той час), а саме ст. 50-1, яка надавала право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Також за приписами Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р., чинними на час призначення позивачу пенсії граничний розмір пенсії обмежено не було.

Таким чином, на час призначення позивачу пенсії, його пенсійне забезпечення включало наявність у нього права на отримання пенсії у розмірі 90 % без обмеження граничного розміру пенсії та право на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Отже, оскільки на час набуття позивачем права на пенсійне забезпечення за ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р. було встановлено його право на отримання пенсії у розмірі 90 % за відповідною посадою, з якої позивач вийшов на пенсію без обмеження граничного розміру та на перерахунок пенсії, суд вважає, що зазначена норма зберігає юридичну силу, як для позивача, так і для відповідача на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 01.07.2014р. по справі № 21-244а14, яка в силу положень ч.1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватись судами загальної юрисдикції.

Щодо доводів відповідача в своїх запереченнях в обґрунтованість відмови позивачу у позові у звязку із скасуванням з 01.06.2015 року норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про прокуратуру" суд зазначає наступне.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Натомість з 15.07.2015р. набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р., яким врегульовано питання пенсійного забезпечення та перерахунку пенсій працівників прокуратури, а саме статтею 86.

Таким чином, норми щодо пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури за Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. не могли бути скасовані пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», оскільки норми Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. щодо пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури набрали чинності 15.07.2015р., тобто після 01.06.2015р.

Також, суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності підстав для проведення перерахунку пенсії позивача з огляду на приписи ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р., якими передбачено, що умови та порядок перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, які на даний момент не прийняті, виходячи з такого.

Право на перерахунок пенсії працівників прокуратури передбачено ч.13 ст. 86 закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р.

Отже, право на перерахунок пенсії, яке позивач набув за ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р., при її призначенні, збереглося за ним і на час набрання чинності ст. 86 закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія за вислугу років призначена позивачу до набрання чинності Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р., а саме у відповідності до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р. Зазначеною нормою було гарантовано працівникам прокуратури, яким призначена пенсія, право на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Таким чином, на час набуття позивачем права на пенсійне забезпечення при призначенні йому пенсії, позивач набув право і на її перерахунок за умов підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників та надання відповідної довідки, що було визначено ч.ч. 17, 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р. в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії.

Враховуючи, що умови та порядок перерахунку пенсії позивача було визначено зазначеною нормою Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р., неприйняття Кабінетом Міністрів України постанови щодо умов і порядку перерахунку пенсії не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії та позбавлення позивача наданих йому соціальних гарантій.

Отже, суд приходить до висновку, що відмова позивачу у проведенні перерахунку пенсії на підставі ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. та п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» є неправомірною.

Крім того, суд зазначає, що Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесено нову норму (друге речення частини п'ятнадцятої), згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з пунктом 2розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії, встановлений цим Законом, виплата пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії, встановленому цим Законом.

Оскільки пенсія позивача призначена до набрання чинності вищевказаним Законом, то пенсія підлягає виплаті без обмеження її максимального розміру.

Разом з тим, відповідно до вимог статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, що пов'язане зі специфікою правовідносин, а також має сприяти

наданню доказів, підвищує їхню достовірність і тим самим сприяє встановленню істини у конкретній адміністративній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач вже звертався до суду з аналогічним адміністративним позовом і постановою суду від 25.04.2016 року зобовязано відповідача провести перерахунок пенсії позивачу відповідно до ст.. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90 % від середньомісячної заробітної плати відповідної посади, на підставі довідки, виданої прокуратурою Харківської області № 18-50 від 05.02.2016 про заробітну плати починаючи з 01.01.2016.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущений строк звернення до суду, встановлений ст. 99 КАС України.

Крім того, підлягають задоволення позовні вимоги щодо надання звіту про виконання рішення по справі.

Так, положеннями КАС України визначені загальні та спеціальні способи судового контролю.

Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому ст. 181 КАС України.

В свою чергу, спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень закріплені статтею 267 КАС України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Цій нормі кореспондують положення абзацу 7 п. 4 ч. 1 ст. 163 КАС України.

Відповідно до абз. 7 п. 4 ч.1 ст. 163 КАС України постанова складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).

Виходячи із системного аналізу вищенаведених правових норм, суд дійшов висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 551,20 грн. суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова.

Керуючись ст.ст.6-14,86,94,159,161,183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», "Про прокуратуру" суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про визнання дії неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова щодо обмеження максимального розміру пенсії, призначеної ОСОБА_1 за вислугу років у розмірі 90 % середньомісячної заробітної плати відповідно до ст.. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, що діяла на час призначення пенсії, на підставі довідки, виданої прокуратурою Харківської області № 18-50 від 05.02.2016 про заробітну плату неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.10.2016, відповідно до довідки, виданої прокуратурою Харківської області № 18-50 від 05.02.2016, згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, що діяла на час призначення пенсії, у розмірі 90% місячної заробітної плати, без обмежень її максимального розміру та здійснити відповідні виплати.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова подати у строк 10 днів, з дня отримання копії даної постанови суду, яка набрала законної сили, звіт про виконання рішення по справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена в Харківській апеляційний адміністративний суд через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: Семіряд І.В.