Справа № 200/14100/16-а(2а/200/547/16)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Головуючий у 1 інстанції Кудрявцева Т.О.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2016 рокусправа № 200/14100/16-а(2а/200/547/16)
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , секретар судового засідання Лащенко Р.В., з участю відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2016 р. у справі №200/14100/16-а(2а/200/547/16) за позовом ОСОБА_3 до інспектора 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції м.Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до інспектора 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції м.Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії АР №018165 від 11.08.2016 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що на момент зупинки відповідачем його автомобіля він заперечував проти вчинення ним адміністративного правопорушення та вимагав від поліцейського, у випадку намірів доводити ним його вину, скласти протокол. Однак, поліцейський відмовився скласти такий протокол, вважаючи, що в даному випадку він має право розглядати справу без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Вказані дії відповідача та винесена ним постанова не грунтуються на вимогах закону, оскільки позивач правил дорожнього руху не порушував, постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно нього, передбачене статтею 122 КУпАП, була винесена без складання протоколу про адміністративне правопорушення, не було задоволено його клопотання про надання можливості скористатися допомогою адвоката, не були враховані докази, не доведена його вина у скоєнні адміністративного правопорушення. Отже, постанова серії АР № 018165 від 11.08.2016 року є протиправною, оскільки під час її винесення були суттєво порушені вимоги Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 р. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність викладених у оскаржуваній постанові обставин фактичним обставинам справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що на момент зупинки автомобіля позивача останній заперечував проти вчинення ним адміністративного правопорушення та вимагав від відповідача, у випадку намірів доводити ним вину позивача, скласти протокол, однак відповідач відмовився скласти протокол вважаючи, що в даному випадку він має право розглядати справу без складання протоколу. Вказані дії відповідача не ґрунтуються на вимогах закону.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справи про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувану постанову слід визнати протиправною та скасувати.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не розяснено та не надано позивачу можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі.

Складання оскаржуваної постанови відбувалось в спекотну погоду, при ігноруванні відповідачем клопотання щодо надання часу для ознайомлення з доказами та необхідності звернення до адвоката, тобто за обставин, що бути такими, які не надавали позивачу можливість належним чином ознайомитися з обвинуваченням та доказами проти нього, адекватно оцінити їх і розробити ефективну юридичну стратегію свого захисту.

Оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення та взагалі не містить відомостей наявність будь-якої фіксації так званого правопорушення і як наслідок, в силу положень ст.70 КАС України дані відеозаписи з нагрудних відеокамер поліцейських чи інших технічних засобів є недопустимими, оскільки одержані з порушення порядку встановленого нормами процесуального права. Також, в оскаржуваній постанові час вчинення правопорушення зазначено 11 год. 16 хв., тоді як з відеозапису наданого до суду вбачається, що автомобіль схожий на автомобіль позивача підїхав до перехрестя після 11 год. 20 хв.

При винесенні оскаржуваної постанови відповідач жодних доказів не досліджував та не врахував обставини визначені у ст.280 КУпАП, постанова містить лише фабулу адміністративного проступку без будь-якого посилання на докази, у ній не надано оцінку доказам, тобто вона не має жодного мотивування, у постанові не зазначено обставин передбачених ст.ст.33-35 КУпАП, які необхідно враховувати при накладенні стягнення. Фактично відповідач ОСОБА_4 не вчиняв жодних дій, як посадова особа, що розглядає справу, все спілкування з приводу зупинки позивача відбувалось між позивачем та іншим працівником поліції.

Відповідач в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено судом апеляційної інстанції, 11.08.2016 року інспектором 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 відносно позивача була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 018165, відповідно до якої 11.08.2016 року о 11 год. 16 хв. в м. Дніпро по вул. Січеславська Набережна, 45 водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем "TOYOTA RAV4", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, проїжджаючи перехрестя вул. Січеславська Набережна та вул. Ливарна, зупинившись на заборонений сигнал світлофора, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.12 «стоп-лінія», чим порушив п.8.10 та розмітки 1.12 розділу 34 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Дане порушення було зафіксоване на нагрудну камеру відповідача.

Зазначеною постановою за скоєння вказаного правопорушення до ОСОБА_3 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. на користь держави.

Відповідно до п. 8.10 Правил дорожнього руху України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Частиною ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 247 КУпАП передбачені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення Відповідно до ч.1 цієї статті - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Згідно з п.2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п"ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частиною першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частиною першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одиннадцятою статті 1й33-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Частиною 2 цієї статті визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з ч.3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.5 ч. 3 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають право: подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Суд може збирати докази з власної ініціативи. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідачем, в обгрунтування правомірності оскаржуваної постанови, надано до суду відеозапис з його нагрудної відеокамери, з якого вбачається, що дійсно належний позивачеві автомобіль "TOYOTA RAV4", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під його керуванням, 11.08.2016 року при переїзді перехрестя вул.Січеславська Набережна, 45 та вул. Ливарна в м. Дніпро здійснив зупинку на заборонений сигнал світлофора і при цьому не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.12 «Стоп-лінія», чим були порушені п. 8.10 та розмітка 1.12 Правил дорожнього руху України.

В свою чергу, позивачем не надано жодних доказів в обгрунтування своїх позовних вимог.

Доводи позивача щодо неналежності відеозапису наданого до суду, в якому зафіксовано виявлене порушення правил дорожнього руху не підтверджені жодними доказами.

В свою чергу деякі несуттєві недоліки (відсутність номеру технічного засобу, яким здійснено відеозапис, різниця в декілька хвилин у часі вчинення адміністративного правопорушення) при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення не звільняють позивача від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення і не тягнуть за собою наслідком скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Доводи апелянта про порушення відповідачем вимог ст.258 КУпАП в частині не складання протолоку є необґрунтованими та безпідставними з огляду на ч.2 зазначеної норми, відповідно до якої протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Частиною 5 ст.258 КУпАП визначено обовязок уповноваженої посадової особи скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, якщо особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Оскільки розгляд вчиненого позивачем адміністративного правопорушення віднесено до компетенції Національної поліції, правопорушення вчинено у сфері забезпечення дорожнього руху, протокол, в силу приписів вищенаведених норм, у даному випадку не складається.

Безпідставними та необґрунтованими є посилання позивача на необхідність розгляду справи про адміністративне правопорушення за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справи про таке правопорушення, оскільки відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

З вищевикладеної норми вбачається, що в розглядуваному випадку постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справи про таке правопорушення.

За наведених обставин колегія суддів прийшла до висновку, що постанова серії АР №018165 від 11.08.2016 року по справі про адміністративне правопорушення є правомірною та прийнята з дотримання норм діючого законодавства, а тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 р. у справі №200/14100/16-а(2а/200/547/16) за позовом ОСОБА_3 до інспектора 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції м.Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 26 грудня 2016 року, в повному обсязі ухвала складена 27 грудня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді В.А.Шальєва

ОСОБА_5