Справа № 804/5826/16
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2016 р. Справа № 804/5826/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Сидоренко Д.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського»
до Дніпропетровської митниці ДФС,
про скасування рішень.
Обставини справи: Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпропетровської митниці ДФС про:
- визнання недійсним та скасування рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів №110010000/2016/600052/1 від 14.03.2016р.
Позовні вимоги мотивовані тим, що при митному оформленні товару має застосовуватись основний метод визначення митної вартості - задекларований позивачем за ціною контракту. Позивачем до митної декларації були надані усі належним чином оформлені документи, які дозволяють достовірно визначити митну вартість товару за ціною договору. Позивач вважає, що дії відповідача по коргуванню митної вартості товару такими, що здійснювались упереджено, не обєктивно, без аналізу наданого пакету документів при розмитнені та порушують його права та законні інтереси.
Відповідач проти адміністративного позову заперечував. У запереченнях на адміністративний позов зазначив, що товар імпортовано за контрактом від 24.12.2015р. №15-1931-12 та додатком до нього №1 від 24.12.2015р., що заявлений декларантом як непрямий контракт, тобто укладений не з виробником товару, а посередником. Зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, декларується під кодом 4104, проте декларантом контракт задекларовано під кодом 4100, договору із третіми особами декларантом не надано. Продавцем товару, відповідно до контракту, є компанія «Misano Middle East FZ. L.L.C.» ,OAE, а виробником товару згідно специфікації № 1 від 24.12.2015 зо цього контракту - Misano Group, Китай, договору із третіми особами, що пов'язаний із контрактом про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів приєднаних до ВМД декларантом не надано. Вказує, що вимога митниці щодо надання договору з третіми особами обумовлена тим, що компанія - продавець Misano Middle East FZ. L.L.C. (OAE) є керуючою компанією третіх осіб - виробників з виробничими потужностями, розташованими у Китаї та обєднаних під торгівельною маркою Misano Group. Компанія „Misano Middle East FZ. L.L.C (OAE) зареєстрована в офшорній зоні, що дає підстави вважати, що у наданих для підтвердження ціни виробника документах містяться не ринкові (конкурентні) ціни, а так звані трансфертні ціни, що встановлюється між пов'язаними компаніями або структурними підрозділами однієї компанії. Це звичайна схема міжнародного податкового планування, спрямована на мінімізацію податків, шляхом перерозподілу прибутку групи на користь осіб, що знаходяться в державах з більш низьким рівнем оподаткування (наприклад, ОАЕ). Надана комерційна пропозиція контрактоутримувача „Misano Middle East FZ. L.L.C від 13.11.2015р. № 305, відповідно до якої товар постачається за спеціальною ціновою пропозицією, з урахуванням положень Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, якою визначено, що оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару, під якою розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції, надана комерційна пропозиція не могла бути використана в якості підтвердження заявленої митної вартості товару. До того ж, відповідно до ст.53 МК України для підтвердження заявленої митної вартості можуть бути використані каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. В даному випадку комерційна пропозиція видана продавцем товару, який не є виробником. Відповідно до п.2.1 контракту від 24.12.2015р. № 15-1931-12 товар постачається на умовах DAP м. Дніпродзержинськ; відповідно до заяви позивача, що викладена у листі від 14.03.2016р. № 062Д/366 підтвердження транспортної складової територією України неможливе, тому з урахуванням умов постачання та приписів ч.10 ст.58 МК України вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом, що заявлена декларантом як митна вартість. Відповідно до міжнародної автомобільної накладної (CMR) від 13.03.2016р. № 13 товар доставляється з порту Одеса до місця призначення автомобілем, що належить українському перевізнику АТЕ «ОРЕХ» LTD. Документів, що підтверджують правовідносини між сторонами зовнішньоекономічного контракту та перевізником товару АТЕ «ОРЕХ» LTD Позивачем до митниці не надано. Зазначене викликало сумніви, що саме продавцем товару „Misano Middle East FZ. L.L.C., OAE сплачені витрати на транспортування, як того вимагають умови поставки DAP. Таким чином, наявні розбіжності щодо розподілу між продавцем та покупцем витрат на перевезення, навантаження, перевантаження, а саме відомості, вказані в транспортних документах не відповідають умовам постави товару, визначеним зовнішньоекономічним контрактом. Отже, враховуючи результати перевірки, невідповідність відомостей у наданих документах, виявлені під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості та зазначені у графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, неможливість проведення обчислення заявленого рівня митної вартості на підставі наданих документів, неподання декларантом документів згідно зі сформованим митницею переліком, у митниці були відсутні правові підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості. За результатами контролю співставлення встановлено, що рівень заявленої митної вартості товарів нижчий, ніж в електронних документах, повязаних з перевіркою.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до п. 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою) відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Пунктом 7 частини 1 статті 3 КАС України визначено поняття субєктів владних повноважень, до яких належать орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до ст. 543 Митного кодексу України безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.
Відповідно частини 1 статті 546 Митного кодексу України митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів.
Отже, Дніпропетровська митниця ДФС у відносинах з фізичними та юридичними особами, під час реалізації своїх завдань та функцій, встановлених законодавством України, є субєктом владних повноважень, відтак зазначений спір є справою адміністративної юрисдикції та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
24.12.2015р. між ПАТ «ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського» (покупець) та «Misano Middle East FZ. L.L.C.» (OAE) (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №15-1931-12 (далі - контракт), за умовами якого продавець зобовязався продати а покупець купити та оплатити товар найменування, номенклатура, кількість, ціна та строки поставки якого визначені в специфікаціях, на умовах поставки DAP ПАТ Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського
Як вбачається із змісту контракту, товар постачається на умовах, передбачених у відповідних Додатках (Специфікаціях) до Контракту, що є невідємними частинами.
Для митного оформлення ПАТ ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського 14.03.2016р. подало до Дніпропетровської митниці вантажну митну декларацію №110010000/2016/001420, в режимі ІМ 40 ДР.
В графі 31 ВМД №110010000/2016/001420 наведено опис імпортованого товару, а саме: графітовані електроди UHP-450*1800мм в комплекті ніпелів 4 TPIL.
- контракт №15-1931-12 від 24.12.2015р. з додатком №1 від 24.12.2015р.;
- рахунки-фактури з вказівкою номера контракту, ваги товару, ціни і загальної вартості товару №1/2016 від 11.01.2016р.;
- міжнародна автомобільна накладна (СMR) №13 від 13.03.2016р.;
- пакувальний лист №1/2016/А;
- комерційна пропозиція №305 від 13.11.2015р.;
- декларація про походження товару ;1/2016 від 11.01.2016р.;
- сертифікат якості №01/2016/С від 11.01.2016р.
Митна вартість товару заявлена за ціною контракту (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України на рівні 2,6 дол.США/кг.
Статтями 53 та 335 Митного кодексу України визначений перелік документів та відомостей, які подаються декларантом митниці для здійснення митного контролю та митного оформлення.
Згідно із частиною 5 статті 54 Митного кодексу України з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган, має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Статтею 337 Митного кодексу України встановлено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.
За результатами перевірки документів та відомостей, наданих до митного оформлення, в результаті контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме:
- товар імпортовано за специфікацією від 24.12.2015 року № 1 до контракту від 24.12.2015 року № 15-1931-12, що заявлений декларантом як непрямий, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару, а з посередником. До того ж, продавцем товару відповідно до контракту від 24.12.2015 року № 15-1931- 12 є компанія Misano Middle East FZ. L.L.C., OAE, а виробником товару згідно специфікації № 1 від 24.12.2015 року до цього контракту Misano Group, Китай. Договір із третіми особами, що повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів приєднаних до ЕМД декларантом ПАТ ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського не наданий;
- у підтвердження якісних характеристик товару надано сертифікат якості виданий контрактоутримувачем MISANO MIDDLE EAST FZ.L.L.C від 10.12.2015 року № 165/2015/С. У гр.31 ЕМД відповідно до відомостей специфікації від 24.12.2015 року № 1 до контракту від 24.12.2015 року №- 15-1931-12 та листа контрактоутримувача MISANO MIDDLE EAST FZ.L.L.C від 28.01.2016 року № 357 виробником товару визначено Misano Group, Китай, без зазначення конкретного заводу-виробника, в той час як п. 3.6 зовнішньоекономічного контракту визначено, що продавець зобовязаний надати покупцеві оригінал паспорту або сертифікату якості заводу-виробника на кожну одиницю продукції. Таким чином, відсутні відомості щодо заводу-виробника, що є визначальною інформацією для підтвердження митної вартості;
Отже, за наявними вищевикладеними розбіжностями у документах, які були виявлені посадовою особою митниці під час митного оформлення, у відповідача виникли підстави для сумнівів з приводу достовірності задекларованої позивачем митної вартості товарів.
Про виявлені вищезазначені розбіжності та обставини, з урахуванням положень статті 53 Митного кодексу України, декларанту повідомлено про необхідність надати (за наявності) додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором;
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) виписку з бухгалтерської документації;
7) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
8) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
9) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
10) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини
Також митницею було запропоновано подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару.
Декларантом ПАТ «ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського» додаткові документи, зазначені у вимогах митного органу, не надані.
14.03.2016 року митницею прийнято рішення про визначення митної вартості товару №110010000/2016/600052/1, відповідно до якого митну вартість визначено за другорядним методом ґ-а у розмірі 2,83 доларів США за кг.
Позивачем товар був випущений у вільний обіг за МД від 16.03.2016 року № 110010000/2016/001447 та надані фінансові гарантії сплати різниці між сумами митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та сумами митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товару, визначеною відповідачем, шляхом внесення грошової застави у розмірі вищезазначених різниць.
Під час дії гарантійних зобов'язань позивачем до митниці листом від 23.05.2016 р. № 062Д/722 надано висновок ТПП від 05.04.2016р. № ГО-1420.
За результатом розгляду зазначених документів відповідачем на адресу позивача направлено лист від 27.05.2016 року 1127/10/04-50-19-01 про відсутність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості від 14.03.2016 року № №110010000/2016/600052/1.
Відповідно до частини 1статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
За змістом частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Пунктом 1 частини 3 статті 52 Митного кодексу України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.
Відповідно до частини 1, 2 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно частини 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Розглядаючи заявлений спір, суд зазначає, що згідно умов зовнішньоекономічного контракту від 24.12.2015 року № 15-1931-12 та специфікації від 24.12.2015 року № 1, продавець зобов'язався здійснити покупцю поставку на умовах DAP ПАТ Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського, таким чином вимоги відповідача щодо надання документів відповідно, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів до кордону України є безпідставними, оскільки за умовами поставки витрати на транспортування включені у вартість товару.
Також суд вважає безпідставними посилання на те, що договір є непрямим однак позивачем не надано договір із третіми особами та не зазначення в сертифікаті якості заводу виробника товару, оскільки позивачем було надано всі необхідні для декларування митної вартості товарів документи відповідно до вимог частини 2 статті 53 Митного кодексу України.
Не заперечуючи повноважень митного органу здійснювати контроль за правильністю визначення митної вартості товарів, суд звертає увагу на те, що згідно частини 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Суд вважає, що відповідач не обґрунтував свій сумнів щодо заявленої позивачем митної вартості товару за основним методом та не довів правомірності застосування другорядного методу визначення митної вартості товару.
Крім того, у справі №804/4365/16, що розглядалась Дніпропетровським окружним адміністративним судом, предметом розгляду було рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів №110010000/2014/600015/1 від 29.01.2016 року, за заявленим до митного оформлення товаром «графітовані електроди UHP 500x2100мм в комплекті з ніпелями 269T4L», що поставлявся на підставі контракту від 24.12.2015 року №15-1931-12 та специфікації від 24.12.2015 року №1.
Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною контракту та необхідність визначення митної вартості товару саме за резервним методом із застосуванням вартостей, визначених митним органом.
На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №110010000/2016/600052/1 від 14.03.2016р.
Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2756,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровської митниці ДФС.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя ОСОБА_1