Справа № 813/5936/15
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року № 876/7913/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Антонюка І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міжрегіонального Головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

29 жовтня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила: а) визнати протиправним та скасувати наказ Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників від 28.07.2015 № 13 ,,Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" в частині застосування до ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади;

б) визнати протиправним та скасувати наказ Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників від 13.10.2015 № 19 ,,Про накладення дисциплінарного стягнення";

в) поновити її на посаді старшого інспектора штабу оперативного управління СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів з 14.10.2015 року;

г) стягнути з Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників на її користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою від 26 вересня 2016 року Львівський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив повністю. Визнав протиправними та скасував накази Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників від 28.07.2015 № 13 ,,Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" в частині застосування до ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади та від 13.10.2015 № 19 ,,Про накладення дисциплінарного стягнення".

Також суд поновив ОСОБА_3 в Міжрегіональному головному управлінні ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників на посаді старшого інспектора штабу оперативного управління з 14.10.2015 року та стягнув з відповідача на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.10.2015 по 17.02.2016 в сумі 16600,08 грн.

Постанову в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді старшого інспектора штабу оперативного управління Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 1877,37 грн суд звернув до негайного виконання.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України (правонаступник відповідача) подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою ті обставини, що ОСОБА_3, будучи відповідальною посадовою особою, на яку згідно Наказу про облікову політику покладено відповідальність за правильність складання табеля обліку робочого часу, будучи обізнаною про систематичну відсутність на робочому місці ОСОБА_4, умисно, систематично вносила неправдиві відомості до табелів обліку робочого часу оперативного управління СДПІ з ОВГІ у м. Львові МГУ Міндоходів в період з березня 2014 року по травень 2015 року та особисто підписувала такі документи.

Такі дії ОСОБА_3, на думку відповідача, призвели до не притягнення протягом тривалого часу ОСОБА_4 до передбаченої законодавством відповідальності, безпідставної виплати йому заробітної плати та премій за дні відсутності на робочому місці без поважних причин.

Таким чином, відповідач вважає правомірним застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, а тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги поданої апеляційної скарги та просить задовольнити їх в повному обсязі.

Представник позивача заперечив вимоги апеляційної скарги та просить залишити скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що із січня 2000 року ОСОБА_3 працювала оперуповноваженим відділу оперативного контролю за великими боржниками податків ГВПМ ДПІ у м. Львові.

З 07.02.2014 року позивач працювала старшим інспектором штабу оперативного управління СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів. Їй присвоєно спеціальне звання: майор податкової міліції.

Згідно висновку службового розслідування від 21.07.2016 року старший інспектор штабу оперативного управління СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів майор податкової міліції ОСОБА_3, будучи обізнаною про систематичну відсутність на робочому місці ОСОБА_4, умисно, систематично вносила неправдиві відомості до табелів обліку робочого часу оперативного управління і СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів в період з березня 2014 року по травень 2015 року вносила в офіційні документи, а саме табеля обліку робочого часу, інформацію, в якій містились недостовірні відомості щодо присутності на робочому місці ОСОБА_4 та засвідчувала особистим підписом. В результаті чого ОСОБА_4 отримав готівкові кошти в якості заробітної плати та премії за відпрацьовані дні.

Також службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 за особистим підписом підготовила та подала в бухгалтерію СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів 2 екземпляри уточнюючих табелів обліку робочого часу за травень 2015 року, в одному з яких відносно ОСОБА_4 за 12 травня 2015 року стоїть відмітка «ТН» - тимчасова непрацездатність, а в іншому « 8.15» - відпрацьовано повний робочий час.

Згідно висновку службового розслідування ОСОБА_4 особисто подав у відділ фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів оригінали листків тимчасової непрацездатності зі 05.01.2015 року та 05.05.2015 року.

Відповідно до наказу Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників від 28.07.2015 № 13 ,,Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", прийнятого за результатами службового розслідування, проведеного управлінням власної безпеки Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників відповідно до статей 12-14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-ІV, яким встановлено наявність дисциплінарного проступку допущеного старшим інспектором штабу оперативного управління СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів майором податкової міліції ОСОБА_3, з метою усунення виявлених недоліків та недопущення порушень чинного законодавства у подальшій роботі, за порушення наказу про облікову політику та внесення до офіційних документів, а саме: табелів обліку робочого часу недостовірних відомостей, що призвело до неналежного виконання п. 1.3 Положення про оперативне управління, п. 2.1, п. 2.2.1, 3.2.4 Посадової інструкції та порушення Дисциплінарного статуту, старший інспектор штабу оперативного управління СДПІ ОВП у м. ЛьвовіМГУ Міндоходів майор податкової міліції ОСОБА_3 заслуговує на застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, але вона на даний момент перебуває у відпустці, тому питання щодо неї вирішити після виходу з відпустки.

Наказом Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників від 13.10.2015 № 19 ,,Про накладення дисциплінарного стягнення" на виконання наказу Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників від 28.07.2015 № 13 та керуючись пунктом 6 статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-ІV, звільнено з посади та зараховано у розпорядження СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів старшого інспектора штабу оперативного управління СДШ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів майора податкової міліції ОСОБА_3 за порушення наказу про облікову політику та внесення до офіційних документів, а саме: табелів обліку робочого часу недостовірних відомостей, що призвело до неналежного виконання п. 1.3 Положення про оперативне управління, п. 2.1, п. 2.2.1, 3.2.4 Посадової інструкції та порушення Дисциплінарного статуту.

Вважаючи своє звільнення протиправним, ОСОБА_3 звернулась з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав належних доказів на підтвердження факту грубого порушення позивачем службової дисципліни, що свідчить про недотримання відповідачем доведеності вини особи, яка вчинила грубий дисциплінарний проступок.

Крім того, на думку суду першої інстанції, оскаржений наказ в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади суперечить вимогам чинного законодавства.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (органів податкової міліції) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

Стаття 12 Дисциплінарного статуту визначає, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно приписів статті 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування (ч.1).

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (ч.4).

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення (ч.5).

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ (ч.6).

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу (ч.8).

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо (ч.9).

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо (ч.10).

Дисциплінарні стягнення у вигляді пониження в спеціальному званні на один ступінь на осіб, які мають перші спеціальні звання, і звільнення з посади на осіб, які обіймають посади найнижчого рівня, не накладаються (ч.14).

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу (ч.15).

Суд першої інстанції належним чином дослідив надані сторонами докази та встановив, що під час службового розслідування ОСОБА_4 повідомив, що ним були отриманні кошти в якості заробітної плати за час свого лікування за кордоном. При цьому він через обслуговуючий банк повернув заробітну плату за 2014-2015 роки у сумі 5896 грн.

Після подання ОСОБА_4 у відділ фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів лікарняних листків ОСОБА_3 здійснила уточнення до табелів обліку робочого часу та такі уточнення передала в бухгалтерію, працівники якої відповідно здійснили перерахунок заробітної плати ОСОБА_4, виходячи з фактів його перебування на лікарняному та відповідно відсутності на роботі.

Постановою від 01.06.2016 року прокуратура Тернопільської області закрила кримінальне провадження проти ОСОБА_4, вказавши, що перебування останнього за кордоном у робочі дні зумовлене необхідністю його лікування, а тому в кожний із цих робочих днів він перебував в медичній установі. При цьому у ході розслідування кримінального провадження прокуратура не встановила достатніх даних про умисне заподіяння ОСОБА_4 матеріальної шкоди.

Приймаючи рішення про звільнення позивача з посади, відповідач не врахував дані з поданих додаткових табелів обліку робочого часу, зданих листків непрацездатності ОСОБА_4 та перерахунку в зв'язку з цим його грошових виплат, повне погашення заподіяної шкоди до часу прийняття рішення про звільнення позивача, попередню поведінку ОСОБА_3, визнання нею своєї вини та вчинення дій щодо усунення негативних наслідків свого дисциплінарного проступку.

За таких обставин колегія судді погоджується з висновками суду першої інстанції щодо явної невідповідності виду дисциплінарного стягнення тяжкості вчиненого позивачем дисциплінарного проступку, особі позивача, її попередньої роботи та відсутності заподіяної шкоди на час звільнення з посади.

Крім того, суд першої інстанції встановив, що згідно Положення про оперативне управління СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів та його структурні підрозділи, затвердженого наказом від 15.07.2014 № 176 та штатного розпису СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів на 2015 рік посада старшого інспектора штабу у підрозділі (штаб оперативного управління) є посадою найнижчого рівня.

Враховуючи викладене, колегія суддів визнає вірними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо протиправності оскаржених наказів, оскільки під час їх прийняття були допущенні також порушення вимог частини 14 статті 14 Дисциплінарного статуту, які забороняють застосовувати дисциплінарні стягнення у вигляді звільнення з посади до осіб, які обіймають посади найнижчого рівня.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність постанови суду першої інстанції нормам матеріального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року у справі № 813/5936/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складенні ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Ухвала в повному обсязі складена 26 грудня 2016 року.