Справа № 461/5419/16-а
Суддя: Лялюк Є. Д.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/5419/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2016 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Лялюка Є.Д.,

при секретарі Станкевич Р.В., Пелех О.А.,

з участю:

представників відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова про визнання протиправними дій, скасування рішення про відмову у поновленні виплати пенсії за віком, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

19.08.2016 року ОСОБА_3 звернувся до Галицького районного суду м. Львова з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України (далі ГУПФУ) у Львівській області, управління Пенсійного фонду України (далі управління ПФУ) в Личаківському районі м. Львова про визнання протиправними дій, скасування рішення про відмову у поновленні виплати пенсії за віком, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії. Свої вимоги мотивував тим, що він перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Личаківському районі м. Львова з 03.09.2011 року як отримувач пенсії за віком. Крім того, позивач працює на посаді заступника голови Апеляційного суду Львівської області. З 01.04.2015 року управлінням ПФУ в Личаківському районі м. Львова йому було припинено виплату пенсії з посиланням на вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIIIвід 02.03.2015 року.

ОСОБА_3 вважає дії відповідачів щодо припинення виплати йому пенсії такими, що суперечать вимогам закону, та просить суд визнати протиправними дії ГУПФУ у Львівській області та УПФУ в Личаківському районі м. Львова щодо припинення виплати пенсії; скасувати рішення про відмову у поновленні виплати пенсії за віком; зобовязати відповідачів здійснити перерахунок та виплату пенсію згідно перерахунку пенсії з 01.06.2015 року по теперішній час.

Позивач до суду не прибув, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В письмовій заяві просив слухання справи проводити без його участі.

Представник ГУПФУ у Львівській області в судовому засіданні проти позову заперечила та зазначила, що позивач при зверненні до адміністративного суду пропустив встановлений КАС України шестимісячний строк; припинення виплати пенсії ОСОБА_3 є правомірним та відповідає вимогам законодавчих актів; Головне управління ПФУ не є належним відповідачем по даній справі, оскільки не здійснює розпорядження коштами фонду.

Представник УПУ в Личаківському районі м. Львова під час розгляду справи проти задоволення адміністративного позову заперечив у повному обсязі. В письмових запереченнях зазначено, що позивачем пропущений 6-місячний строк звернення до адміністративного суду; ОСОБА_3 звертався до управління з проханням поновити йому виплати пенсії, таке звернення було розглянуте в порядку Закону України «Про звернення громадян»; виплата пенсії позивачеві зупинена на підставі внесених змін до Законів України та є правомірною.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши подані сторонами документи, встановив, що позивач працює на посаді заступника голови Апеляційного суду Львівської області, з 03.09.2011 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 01.04.2015 року припинено виплату пенсію позивачу.

12.07.2016 позивач звернувся до УПФУ в Личаківському районі м. Львова із заявою про поновлення виплати пенсії за віком з 01.06.2015 року. Відповідачем 20.07.2016 року направлено позивачу лист № 59/Г-11, в якому зазначено, що виплата пенсії йому зупинена виходячи із законодавчо встановленої заборони виплати з 01.04.2015 р. пенсій за віком, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, які працюють на окремих посадах, в тому числі суддями.

Вирішуючи питання правомірності припинення виплати пенсії позивачу, суд виходить з такого.

Як встановлено абзацом 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) в редакції, яка чинна з 01.04.2015 р., тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється

Суд зазначає, що станом на 01 квітня 2015 року посада, на якій працює позивач, дійсно, давала право на призначення щомісячного довічного грошового утримання або пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», у зв'язку з чим відповідачем правомірно виплату пенсії позивачу припинено.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо пенсійного забезпечення і відповідно щомісячне довічне грошове утримання або пенсії за цим Законом не призначаються.

В теперішній час особам, які підпадають під дію цього Закону, пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відтак, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених спеціальним законом, у зв'язку з чим передбачені ч. 1 ст. 47 ст. 54 Закону № 1058 підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

З огляду на вказане, з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону № 1058, підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 24.05.2016 р. в справі № 333/6710/15-а.

Разом з тим, право позивача на поновлення виплати пенсії обмежено 2015 роком, оскільки припинення виплати пенсій з 01.01.2016 р. особам, які працюють на посадах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», не пов'язано із призначенням спеціальної пенсії.

Як встановлено ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону від 24.12.2015 р. № 911-VIII, який набрав чинності з 01.01.2016 р., тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Аналогічні приписи містяться в ч. 5 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону від 24.12.2015 р. № 911-VII, відповідно до якої тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про державну службу", «Про прокуратуру", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються".

Отже, припинення особам, які працюються на посадах та умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», Законом України «Про державне службу», виплати пенсії/щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2016 р. законодавець не пов'язує з можливість в подальшому призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання за спеціальними законами.

З урахуванням імперативного припису зазначених вище законів позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині позовних вимог з 01.06.2015 р. по 31.12.2015 р.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у ході розгляду справи, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням того способу захисту порушеного права, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи.

Відтак, у зв'язку з наявністю законних підстав для визнання протиправними дій та скасування рішення УПФУ в Личаківському районі м. Львова щодо зупинення ОСОБА_3 виплати пенсії, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, змінивши спосіб захисту права. Так, вирішуючи вимогу щодо зобов'язання районного управління ПФУ здійснити перерахунок та виплату позивачеві пенсії, суд вважає за доцільне вирішити публічний спір шляхом зобов'язання даного відповідача поновити виплату пенсії з 01.06.2015 року до 31.12.2015 року.

Також є безпідставним посилання відповідачів на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Проте суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду.

Так, позивачем оскаржуються дії відповідача щодо припинення виплати пенсії, та зміст цих дій викладено в листі УПФУ в Личаківському районі м. Львова від 20.07.2016 року № 59/Г-11, з якого позивач і дізнався про факт порушення його права на отримання пенсії за віком. Позивач звернувся до суду з даним позовом 19.08.2016 року, тобто в межах строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню у визначених в цій постанові межах. Разом з тим, оскільки судом не встановлено неправомірності дій чи рішень відповідача Головного управління ПФУ у Львівській області, в частині вимог до цього відповідача ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 6-12, 86, 160 - 162, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова про визнання протиправними дій, скасування рішення про відмову у поновленні виплати пенсії за віком, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова (викладене у листі № 59/Г-11 від 20.07.2015 року) щодо відмови у відновленні ОСОБА_3 з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року виплати пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова відновити ОСОБА_3 виплату пенсії за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року.

У задоволені позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Лялюк Є.Д.