Справа № 366/3433/16-а
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 366/3433/16 а
Провадження № 2-а/366/116/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 грудня 2016 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої - судді Слободян Н.П.,

(секретар судового засідання Мартовицька Н.Є.),

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_2 про визнання дій субєкта владних повноважень незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його дій незаконними та скасування постанови від 06.11.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 та стягнення штрафу в розмірі 425 грн., постанови від 06.11.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та стягнення штрафу в розмірі 425 грн.

Вважає, що постанови є незаконними і підлягають скасуванню, так як 06.11.2016 року, близько 22 години 50 хвилин він перебував на площі в смт.Іванків, яка прилягає до вулиць Київської та ОСОБА_5. В цей час, він знаходився в автомобілі «Hynday Santa Fe», державний номерний знак НОМЕР_1, право власності на який зареєстровано на його дружину ОСОБА_6, але автомобілем не керував через те, що перед цим вживав спиртне і попросив керувати автомобілем іншу особу, при цьому, відповідачу про те, що автомобілем керувала інша особа він не повідомляв, так як уникав з ним спілкування.

Постанови є незаконними, тому позивач просив їх скасувати, визнавши дії відповідача неправомірними.

Крім того, заявник повідомив що копії оскаржуваних постанов він отримав поштою 12.11.2016 року. З відмітки на конверті вбачається, що надіслані вони були 10.11.2016 року, а тому, у звязку з тим, що про існування постанов відповідач дізнався тільки 12.11.2016 року, встановлений десятиденний строк оскарження цієї постанови підлягає поновленню як пропущений з поважної причини.

У судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з тих же підстав, при цьому пояснив, що 06.11.2016 року його довіритель ОСОБА_3, приблизно о 22 годині 30 хвилин перебував в ресторані «Мисливський двір» де святкував хрестини своєї племінниці, та вживав алкогольні напої, разом з ним був його брат, який мав намір їхати в ОСОБА_4, у звязку з чим вони та інші особи, які відпочивали з ними вирішили на автомобілі марки автомобілі «Hynday Santa Fe», державний номерний знак НОМЕР_1 проїхати на центральну площу Іванкова, де в подальшому мали намір взяти таксі. Для цього ОСОБА_3 попросив сісти за кермо іншу особу, якою є він, представник ОСОБА_1 Після того як вони прибули на площу Іванкова, йому, ОСОБА_1, зателефонувала дружина та попросила підійти додому, на що він погодився відійшов від ОСОБА_3 та інших осіб, що чекали на нього в центрі та повідомив що за хвилин 20 повернеться до них, при цьому коли він відходив то бачив що на площу заїзжав екіпаж патрульної поліції, проте не надав цьому значення. Через приблизно 10 хвилин до нього подзвонив ОСОБА_3 та сказав, що працівники патрульної поліції складають відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за керування автомобілем у стані алкогольного спяніння, на що він сказав ОСОБА_3 щоб той повідомив що він не керував автомобілем, а його привезла інша особа. Після того як він повернувся на площу, то побачив біля ОСОБА_3 відповідача та інших працівників патрульної поліції, які складали протокол про відмову від проходження обстеження на стан алкогольного спяніння, при цьому свідки які були запрошені для проведення цієї процесуальної дії не стверджували що ОСОБА_3 був за кермом автомобіля, а лише вказали що він перебував у стані алкогольного спяніння.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, та зазначив, що він діяв в межах Закону

Оцінюючи надані докази, досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність зокрема, за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Ч.1 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

У судовому засіданні встановлено, що 06.11.2016 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Саме ця стаття зазначена у постанові у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 921119. При цьому у мотивувальній часині постанови зазначено, що ОСОБА_3 «06.11.2016 року о 22 год. 50 хв. в смт.Іванків по вул.Івана Проскури, який не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1.(а) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУАП».

Крім того, 06.11.2016 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Саме ця стаття зазначена у постанові у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 921120. При цьому у мотивувальній часині постанови зазначено, що ОСОБА_3 «06.11.2016 року о 22 год. 50 хв. в смт.Іванків по вул.Київській, здійснював рух заднім ходом на перехресті, чим порушив п.10.10 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУАП».

Факт порушення вимог ПДР представник позивача заперечував на місці складання постанов про адміністративне правопорушення, однак, незважаючи на це, належних доказів на спростування його позиції відповідач не надав, оскільки долучений до матеріалів справи відеозапис не є належним доказом, так як дата зазначена на ньому не відповідає даті складання постанов.

Нормами КУпАП визначено чіткий порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Ст. 245 КУпАП визначено, що «Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню

адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності».

У ст. 251 КУпАП передбачено, що «доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом

порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про

адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями

технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному

режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами».

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Ст. 254 КУпАП передбачене складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, крім випадків, передбачених ст. 258 цього кодексу. В останній визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Зокрема, ч.2 визначено, що «протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі», а ч.4 передбачає, «Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення

відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього

руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

До оскаржуваних постанов, відповідачем не додано жодних доказів вчиненого правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті ними на підставі, у межах повноважень та у способи, що передбачені Конституцією України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобіганню несправедливій дискримінації, пропорційно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч.1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень,дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_3 не здійснював рух транспортним засобом «Hynday Santa Fe», державний номерний знак НОМЕР_1, а лише стояв поблизу нього на центральній площі в смт.Іванків, натомість кермував вищевказаним транспортним засобом ОСОБА_1. При цьому на момент прибуття працівників поліції на місце скаладння постанов автомобіль рух не здійснював. Відповідач доказів на спростування цього факту не надав, як не мав їх на момент винесення оспорюваних постанов. У звязку з вищевикладеним, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126 КУАП, та ч.2 ст.122, а постанови від 06.11.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, та стягнення штрафу в розмірі 425 грн. та про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та стягнення штрафу в розмірі 425 грн. підлягають скасуванню як незаконні.

На підставі наведеного, ст.ст. 287-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст. 71, 72, 158-163, 172-1 Кодексу адміністративного судочинства України , суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати дії поліцейського Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_2 неправомірними.

Скасувати постанову поліцейського Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_2 від 06.11.2016 року серії ПС2 № 921119 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Скасувати постанову поліцейського Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_2 від 06.11.2016 року серії ПС2 № 921120 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя