Справа № 168/741/16-а
Суддя: Хаврона О. Й.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/168/26/16
Справа № 168/741/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2016 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого-судді Хаврони О.Й.,

за участі: секретаря Островерхої Т.С.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Стара Вижівка справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського ГРПП Старовижівського ВП Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач просить скасувати постанову поліцейського ГРПП Старовижівського ВП Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 серії БР №276646 від 11 листопада 2016 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, і якою його визнано винуватим у здійсненні зупинки на перехресті і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач вважає дану постанову такою, що складена з порушенням вимог закону з таких підстав: згідно з постановою він зупинився на перехресті, однак він не мав можливості зробити висновок, що це саме перехрестя, оскільки жодних знаків, які б позначали, що це саме перехрестя там не встановлено. Про відсутність перехрестя свідчить також документація - Проект організації дорожнього руху на автодорозі Т-0308.

Просить постанову скасувати, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення і закрити провадження в справі.

У судовому засіданні позивач дав пояснення аналогічні наведеним та додав, що здійснив зупинку тому, що дане місце не є перехрестям, оскільки немає жодного дорожнього знаку, який би попереджував про наявність перехрестя, а є лише зїзд в ліс, крім того, з урахуванням інтенсивності руху і дорожньої обстановки жодних перешкод іншим учасникам дорожнього руху він своєю зупинкою не створював.

Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, пояснив, що на ділянці дороги, де було виявлено автомобіль позивача, є напрямні стовпчики, що позначають край проїжджої частини, вони перериваються в місці, до якого прилягає ґрунтова дорога, котра веде в ліс, що свідчить про наявність в цьому місці перехрестя. З огляду на це вважає, що позивач порушив ПДР і тому притягнув позивача до відповідальності.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, розяснення спеціаліста, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з постановою позивач в зазначеній в ній час, керував транспортним засобом і здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п.15.9 ґ ПДР України.

Згідно з п.15.9 ґ Правил дорожнього руху, зупинка забороняється на перехрестях, за що передбачено відповідальність ч.1 ст. 122 КУпАП.

На думку позивача зупинка його транспортного засобу була законною, оскільки він зупинився в місці, яке не є перехрестям, оскільки жодного дорожнього знаку, який позчанає перехрестя там немає.

Такі доводи не заслуговують на увагу.

На підтвердження доводів, позивач посилається на документи - Проект організації дорожнього руху на автодорозі Т-0308, з якого вбачається, що встановлення дорожніх знаків в цьому місці не передбачено, а отже відсутнє і саме перехрестя.

Допитаний в засіданні спеціаліст - працівник філії «Старовижівський автодор» ДП «Волиньоблавтодор», розяснюючи інформацію, відображену в наданій суду технічній документації - Проекті організації дорожнього руху на автодорозі Т-0308, на який посилається позивач, пояснив, що в зазначеній технічній документації немає позначок про те, що в даному місці необхідно встановити дорожні знаки про наявність перехрестя. Проте в технічній документації - лінійному графіку технічного паспорта автодороги «Любомль-Стара Вижівка-Буцин-М-19» в цьому місці позначено про те, що до вказаної автодороги примикає інша дорога, а оскільки вона позначена зеленим кольором, то таке умовне позначення означає, що це ґрунтова дорога.

Відповідно до п.1.10 ПДР автомобільна дорога (дорога) це частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій).

Відповідно до п.1.10 ПДР перехрестям є місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Виходячи з визначення терміну «перехрестя», яке надано в ПДР, необхідності позначення перехрестя будь-якими дорожніми знаками не передбачено.

Тому суд не бере до уваги доводи позивача на те, що за відсутності дорожніх знаків, він не мав можливості зробити висновок про наявність перехрестя в місці його зупинки.

Як встановлено, в місці, де здійснив зупинку позивач, є прилягання ґрунтової дороги до автодороги. Крім того, це не є виїздом з прилеглої території, з чим погоджуються сторони. Також встановлено, що на місці перехрещення вказаних доріг є частково асфальтоване покриття.

Таким чином, встановлено, що позивач зупинився на перехресті, чим порушив вимоги п. 15.9 г ДПР і вимоги ч.1 ст.122 КУпАП, тому підстав для скасування постанови немає.

Керуючись ст.126 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 7, 11, 17, 72, 158, 160-163 КАС України,

п о с т а н о в и в:

В позові ОСОБА_1 до поліцейського ГРПП Старовижівського ВП Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії БР №276646 від 11 листопада 2016 року в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Текст постанови в повному обсязі виготовлено 26 грудня 2016 року.

Суддя О.Й. Хаврона