Справа № 802/1887/16-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 грудня 2016 р. Справа № 802/1887/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Слободонюка М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Макарової К.В.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, Вінницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області

про: визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом до Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (далі - відповідач 1) про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 05.12.2016 року до участі у справі в якості другого відповідача, в межах позовних вимог про зобов'язання вчинити дії, залучено Вінницький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що звернувшись до відповідача 1 з метою отримання свідоцтва про народження на новому бланку вона дізналась, що її ім'я та по-батькові, вказані у свідоцтві про народження та самому актовому записі про народження не співпадають, зокрема у свідоцтві про народження вона вказана як "ОСОБА_1", а в актовому записі про народження як "ОСОБА_1". У зв'язку з цим, 07.06.2016 року вона звернулась до відповідача 1 із заявою про внесення змін до актового запису про народження №4 від 12.03.1964 року, складеного виконавчим комітетом Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області у якій, окрім іншого, просила виправити ім'я дитини з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1". Однак, за результатами розгляду даної заяви відповідачем було складено висновок від 23.06.2016 року про відмову у внесені таких змін, у зв'язку з розбіжностями в документах.

Враховуючи вищевказану відмову відповідача, позивач, з метою захисту своїх прав та законних інтересів, звернулася до суду з даним адміністративним позовом, у якому з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 28.12.2016 року, просить суд:

- визнати протиправною відмову Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області у внесенні змін до актового запису про народження ОСОБА_1 №4 від 12.03.1964 року, складеного виконавчим комітетом Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області;

- зобов'язати Вінницький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 №4 від 12.03.1964 року, складеного виконавчим комітетом Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, а саме виправити ім'я дитини з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1".

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, за обставин, що викладені в адміністративному позові та наданих суду усних поясненнях.

Представник відповідача 1 у судове засідання не прибув, натомість свою позицію виклав у наданих суду письмових поясненнях за вх. №29287 від 27.12.2016 року, у яких заперечив щодо задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною відмови та зазначив, що оскільки при розгляді заяви позивача були виявленні суттєві розбіжності в документах, а тому відділом правомірно відмовлено у внесенні відповідних змін до актового запису. Натомість в частині інших позовних вимог щодо зобов'язання вчинити дії представник відповідача 1 позов визнав. Крім того, розгляд справи просив здійснювати без його участі.

Представник відповідача 2 у судове засідання також не прибув, проте подав клопотання за вх. №29286 від 27.12.2016 року, у якому розгляд справи просив здійснювати без його участі, при цьому зазначивши, що при розгляді даної справи покладається на розсуд суду.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями ч. 4 ст. 122 КАС України, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутність представників відповідачів на підставі тих доказів, які містяться у матеріалах справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, врахувавши письмові пояснення відповідачів, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Великі Крушлинці Вінницького району Вінницької області, про що виконавчим комітетом Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області складено відповідний актовий запис № 4 від 12.03.1964 року, на підставі якого видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 25.08.1981 року.

У позовні заяві позивач зазначає, що з метою виїзду за кордон, у неї виникла необхідність в отриманні свідоцтва про народження на новому бланку держави України, з проставленим апостилем.

Звернувшись для отримання даного документу до відповідача 1 вона дізналась, що її ім'я та по-батькові, вказані у свідоцтві про народження та самому актовому записі про народження не співпадають, зокрема у свідоцтві про народження вона вказана як "ОСОБА_1", а в актовому записі про народження як "ОСОБА_1".

Встановлено, що з метою виправлення існуючої помилки, 07.06.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області із заявою про внесення змін до актового запису про народження №4 від 12.03.1964 року, складеного виконавчим комітетом Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, а саме виправити ім'я з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1", та по-батькові з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1".

За результатами розгляду даної заяви відповідачем складено висновок від 23.06.2016 року, яким заяву позивача задоволено частково, зокрема виправлено по-батькові з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1", натомість у внесенні змін в частині імені дитини відповідачем було відмовлено, у зв'язку з розбіжностями у документах.

Така відмова вмотивована тим, що відомості відносно імені заявниці, які відображені у актовому записі про народження №4 від 12.03.1964 року, у якому вказано ім'я дитини "ОСОБА_1", не відповідають відомостям актового запису про шлюб заявниці №39 від 10.08.1986 року, паспорту заявниці серії НОМЕР_2 виданого 30.07.2003 року, у яких зазначено ім'я "ОСОБА_1". Крім того, згідно Словника-довідника "Власні імена людей", Київ, "Наукова думка", 2007 рік, імена "ОСОБА_1" та "ОСОБА_1" не є ідентичними.

Незгода позивача із вказаною відмовою зумовила її звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Так, правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану визначає Закон України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон).

Відповідно до частини 1 статті 6, частин 1-3 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи на офіційне визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Згідно частини 1 статті 22 Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Як зазначено у частині 5 статті 9 цього ж Закону, правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

На виконання вищевказаної норми, Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. N 96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 р. за N 55/18793, були затвердженні Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила).

Пунктом 1.1. Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

За приписами пунктів 1.7 та 1.15 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Згідно з пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану" від 07.07.1995 року № 12 у разі відмови органом РАЦС внести зміни до актів громадянського стану, заяви з цього приводу підлягають розгляду в судовому порядку.

Так, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач вказує на невідповідність висновку від 23.06.2016 року, зокрема в частині якою їй було відмовлено у внесені змін до актового запису про народження, вимогам чинного законодавства та, як наслідок, на його протиправність.

Надаючи оцінку вказаним доводам, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктами 2.1, 2.5 Правил, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Відповідна заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається: особою, щодо якої складено актовий запис; одним із батьків неповнолітнього (малолітнього); піклувальником неповнолітнього та опікуном малолітнього; опікуном недієздатної особи; спадкоємцем померлого; представником органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Згідно з п. 2.6 Правил, разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Пунктом 2.7 Правил встановлено, що на підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.

Відповідно до п. 2.15.9 Правил, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості).

Із зазначеного слідує, що питання щодо необхідності внесення змін до актових записів, вирішується із обов'язковим урахуванням тих відомостей, які зазначені у повних витягах з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копіях відповідних актових записів цивільного стану.

Як вбачається із матеріалів справи, в даному випадку підставою для відмови позивачу у внесені змін до актового запису про народження №4 від 12.03.1964 року, а саме виправлення ім'я дитини з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1", стала наявність розбіжностей відносно імені заявниці відображених у актовому записі про народження ОСОБА_1., у якому зазначено ім'я дитини "ОСОБА_1" та актовому записі про шлюб та паспорту позивача, в яких зазначено ім'я "ОСОБА_1".

Вказані обставини дійсно свідчать про наявність розбіжностей оскільки власні ім'я "ОСОБА_1" та "ОСОБА_1" є різними іменами, а тому відповідач, відмовляючи у внесенні змін до актового запису про народження, у зв'язку із виявленням вказаних розбіжностей відносно імені заявниці, на переконання суду, діяв виключно у межах своїх повноважень та згідно вимогам чинного законодавства.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання протиправною відмови Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області у внесенні змін до актового запису №4 від 12.03.1964 року, складеного виконавчим комітетом Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Натомість визначаючись щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача 2 внести зміни до актового запису №4 від 12.03.1964 року, складеного виконавчим комітетом Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, а саме виправити ім'я дитини з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1", суд зазначає наступне.

Згідно пункту 2.13.2 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Так, у відповідності до складеного виконавчим комітетом Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області актового запису №4 від 12.03.1964 року про народження позивача, у останньому вказано ім'я дитини "ОСОБА_1".

Разом із тим, у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 вказано ім'я дитини "ОСОБА_1".

Крім того, усі отримані в подальшому документи на підтвердження особи позивача та її громадянського стану містять ім'я, яке вказане у свідоцтві про її народження, а саме "ОСОБА_1". На підставі цього ж свідоцтва позивач отримала паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 від 30.07.2013 року. Із наявного у матеріалах справи диплому НОМЕР_3 вбачається, що позивач навчалась у Ленінградському обласному медичному училищі під ім'ям "ОСОБА_1".

Окрім цього, під ім'ям "ОСОБА_1" позивачем було укладено шлюб (актовий запис №39 від 10.08.1986 року), який було розірвано 11.02.1993 року (свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_4), та від якого у неї є донька - ОСОБА_2., у свідоцтві про народження якої (свідоцтво серії НОМЕР_5) ім'ям матері зазначено "ОСОБА_1".

Ім'я "ОСОБА_1" також вказане у належних позивачу посвідченні водія НОМЕР_6 від 17.07.2015 року та пенсійному посвідченні серії НОМЕР_7.

Із зазначеного слідує, що власним ім'ям позивача є ім'я "ОСОБА_1", яке вона носить з моменту свого народження та використовує у всіх сферах своєї діяльності. Крім того, під цим ім'ям вона вчиняла усі правочини та вступала у правовідносини з іншими особами та державою, а тому й таке ім'я і мало бути зазначене у актовому записі №4 від 12.03.1964 року.

При цьому варто звернути увагу на те, що обставини даної справи, які пов'язані із внесенням змін щодо імені позивача, безсумнівно охоплюється статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки ім'я та прізвище стосуються приватного та сімейного життя особи, що неодноразово відображалося Європейським судом з прав людини у рішеннях "Бургхартц проти Швейцарії" (Burghartz v. Switzerland) від 22 лютого 1994 року; "Ст'єрна проти Фінляндії" (Stjerna v. Finland) від 25 листопада 1994 року; "Гійо проти Франції" (Guillot v. France) від 24 жовтня 1996 року.

Так, у справі "Гарнага проти України" (Garnaga v. Ukraine) від 16 травня 2013 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що хоча мета статті 8 Конвенції головним чином стосується захисту особи від свавільного втручання державних органів, вона не лише зобов'язує державу утриматися від такого втручання, але й покладає на неї позитивні зобов'язання, властиві дієвій повазі до приватного та сімейного життя. Якщо межі між позитивними та негативними зобов'язаннями держави за статтею 8 не можна визначити з достатньою точністю, то застосовні принципи, тим не менш, є подібними. В обох контекстах слід дотримуватись справедливого балансу, який потрібно встановити між конкуруючими інтересами особи та суспільства в цілому (п. 37 Рішення). Саме державному органу належить навести відповідні та достатні підстави на підтримку своєї відмови у наданні дозволу на зміну імені особи для того, щоб це обмеження вважалося "необхідним у демократичному суспільстві" (п. 39 Рішення).

Підсумовуючи свої висновку у цій справі Європейський суд вказав, що державними органами не було надано жодного обґрунтування позбавлення заявниці її права приймати рішення з цього важливого аспекту її приватного та сімейного життя як зміну імені, і таке обґрунтування не було встановлено жодним іншим способом. Оскільки державні органи не забезпечили балансу відповідних інтересів, про які йдеться, вони не виконали своє позитивне зобов'язання щодо забезпечення права заявниці на повагу до її приватного життя. Відповідно, допустили порушення статті 8 Конвенції.

Тобто, з позиції Європейського суду з прав людини кожна особа має безперечне право на збереження свого імені та право на його зміну, порядок здійснення якої визнається законодавством України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 294 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на транскрибований запис її прізвища та імені відповідно до своєї національної традиції. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні.

Таким чином, оскільки з моменту свого народження по даний час позивач носить ім'я "ОСОБА_1", яке є для неї офіційним та відображеним у всіх належних їй правопосвідчуючих та інших документах, а також враховуючи, що єдиним можливим способом захисту порушених прав та інтересів позивача є судове вирішення спірного питання, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог у спосіб покладення на Вінницький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області обов'язку внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 №4 від 12.03.1964 року, складеного виконавчим комітетом Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, а саме виправити ім'я дитини з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1".

Згідно зі статтею 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ст. 86 КАС).

Відтак, враховуючи усі вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати Вінницький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області внести зміни до актового запису про народження № 4 від 12 березня 1964 року, складеного виконавчим комітетом Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, а саме у графі "Відомості про дитину" виправити ім'я дитини з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1".

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович