Справа № 404/5797/14-а(2-а/404/56/16)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2016 року справа № 404/5797/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 листопада 2016 року

у справі №404/5797/14-а

за позовом ОСОБА_2

до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради

про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року представник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з заявою в порядку статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України про визнання неправомірною бездіяльності відповідача щодо невиконання та зобовязання виконати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2015 року.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 листопада 2016 року заяву повернуто заявнику у звязку з невідповідністю вимогам статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповноту встановлення обставини, що мають значення для вирішення питання, просить скасувати оскаржувану ухвалу, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За доводами апеляційної скарги, вимога суду першої інстанції про необхідність подання опису вкладення є необґрунтованою, у заяві викладена вся відома інформація про отримання виконавчого листа, відкриття виконавчого провадження та хід виконання судового рішення підрозділом державної виконавчої служби.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

04 листопада 2014 року постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда (справа №404/5797/14-а) відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії (а.с. 31-32).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2015 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2, постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 листопада 2014 року скасовано, позов задоволено.

Визнано дії управління соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради протиправними та зобовязано управління соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради перерахувати та виплатити ОСОБА_2 суми щорічної грошової допомоги до 05травня за 2014 рік відповідно до вимог пункту 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням виплачених сум (а.с. 51).

28 травня 2015 року Кіровським районним судом м. Кіровограда позивачу видано виконавчий лист у справі №404/5797/14-а.

У подальшому представником позивача, зокрема, подано до суду першої інстанції заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно до змісту частини 9 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

У такій заяві зазначаються, зокрема, відомості про набрання постановою законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; інформація про хід виконавчого провадження.

До заяви додаються докази її надсилання рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення відповідачам і третім особам не раніше семи робочих днів до дня подання заяви до суду.

У разі відповідності заяви вказаним вище вимогам вона підлягає розгляду та вирішенню. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.

В обґрунтування оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції зазначено, що заяву подано до суду 21 жовтня 2016 року, проте не надано належних доказів відправлення відповідачу заяви та доданих до неї документів не раніше семи робочих днів до дня подання заяви до суду опису-вкладення, не зазначені відомості про набрання законної сили судовим рішенням та інформація про хід виконавчого провадження.

Згідно з відбитком штемпелю поштової установи на конверті (а.с. 164), 27 жовтня 2016 року представник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав до суду першої інстанції заяву про визнання протиправною бездіяльності відповідача, додавши, зокрема: копії фіскального чеку від 18 жовтня 2016 року про оплату поштових послуг (відправлення рекомендованого листа) та рекомендованого повідомлення про вручення 20 жовтня 2016 року управлінню соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради поштового відправлення (а.с. 164).

Отже, судом першої інстанції помилково встановлена дата подання заяви до суду як 21 жовтня 2016 року, оскільки матеріалами справи підтверджується надіслання цієї заяви засобами поштового звязку 27 жовтня 2016 року.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що нормами статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України не встановлений обовязок особи, яка подає заяву, надавати до суду опис- вкладення у якості доказу надіслання заяви рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення відповідачу; отже неподання такого опису вкладення не може бути розцінено як невідповідність заяви встановленим вимогам.

Щодо надсилання заяви відповідачу не раніше семи робочих днів до дня подання заяви до суду, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як підтверджується матеріалами справи, заяву про встановлення судового контролю направлено представником позивача управлінню соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради 18 жовтня 2016 року та отримано ним 20 жовтня 2016 року.

Заяву подано до суду 27 жовтня 2016 року, тобто на сьомий робочий день, проте з доказами отримання відповідачем такої заяви; заява зареєстрована у суді першої інстанції 31 жовтня 2016 року (а.с. 152).

Відповідно до частини 9 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України, заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

Представником позивача у заяві про встановлення судового контролю зазначаються певні підстави, з якими він повязує початок перебігу строку звернення з такою заявою.

Суд апеляційної інстанції доходить висновку, що представником позивача формально передчасно подано заяву за один робочий день від дати направлення відповідачу заяви, проте судом першої інстанції не надано оцінку щодо можливості подання заяви пізніше семи робочих днів з урахуванням обчислення строку звернення до суду протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав та не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа.

Також, вимогою до заяви про встановлення судового контролю, зокрема, є зазначення інформації про хід виконавчого провадження.

Разом з цим, законодавством не встановлено повноту надання такої інформації.

За змістом Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження це сукупність дій, направлених на примусове виконання рішення.

Як підтверджується змістом заяви, поданої до суду першої інстанції, заявником зазначена наступна інформації про хід виконавчого провадження:

- отримання виконавчого листа №404/5797/14 від 28 травня 2015 року, та подання його до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби головного управління юстиції у Кіровоградській області; відкриття 30 червня 2015 року виконавчого провадження №47975776;

- повернення виконавчого листа стягувачу на підставі постанови державного виконавця від 27 листопада 2015 року відповідно до пункту 9 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження»;

- судове оскарження постанови державного виконавця від 27 листопада 2015 року, з посиланням на певні рішення судів першої та апеляційної інстанції, результати судового розгляду;

- відновлення виконавчого провадження постановою державного виконавця від 08 липня 2016 року;

- закінчення виконавчого провадження (постанова від 19 вересня 2016 року) у звязку з неможливістю виконати рішення суду без участі боржника та подано копію цією постанови.

Судом першої інстанції цим доводам оцінка не надана, отже висновок суду про незазначення інформації про хід виконавчого провадження є необґрунтованим.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з пунктом 4 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України принципами адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Суть офіційного з'ясування всіх обставин у справі визначена в частинах 4, 5 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, якими встановлено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

З наведеного вбачається, що принцип офіційного з'ясування всіх обставин справи зобов'язує суд встановити обставини справи для забезпечення прийняття правосудного рішення, в тому числі незалежно від посилань чи доводів сторін.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що нечітке викладення заявником обставин у заяві не позбавило суд можливості встановити дату набрання законної сили судовим рішенням.

Так, Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом ухвалено постанову від 18 березня 2015 року, якою вирішено спір по суті, за наслідками розгляду справи у письмовому провадженні.

Згідно з частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Після апеляційного перегляду, справа №404/5797/14-а надійшла до Кіровського районного суду м. Кіровограда 20 квітня 2015 року з інформацією дати направлення копії постанови особам, які беруть участь у справі (а.с. 52), і з цього часу справа судами апеляційної та касаційної інстанції не витребовувалася, повноважними органами не вилучалася.

Також, у виконавчому листі, виданому Кіровським районний судом м. Кіровограда 28 травня 2015 року, копія якого долучена до матеріалів справи, міститься дата набрання законної сили постанови суду апеляційної інстанції 18 березня 2015 року (а.с. 58).

Отже, на час прийняття оскаржуваної ухвали суд першої інстанції на підставі матеріалів справи мав можливість встановити дату набрання законної сили постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2015 року.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо можливості розгляду заяви про встановлення судового контролю, у звязку з чим ухвала підлягає скасуванню, справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 197, 199, 204, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 листопада 2016 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної з моменту постановлення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим