Справа № 804/1718/13-а
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 року м. Київ К/800/45214/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Горбатюка С.А.,

Єрьоміна А.В.,

секретар судового засідання: Оврамець Ю.О.,

за участю:

представника позивача Кобилякова А.А.,

представника відповідача Піддубняка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Дніпропетровської митниці Міндоходів на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Євраз Україна» до Дніпропетровської митниці Міндоходів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2013 року ТОВ «Торговий дім «Євраз Україна» (далі - Товариство) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської митниці Міндоходів (далі - Митниця) про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, рішень про коригування митної вартості товарів, зобов'язання Митниці надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про повернення надмірно сплачених сум, зобов'язання здійснити митне оформлення вантажу за ціною контракту.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, а позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано рішення Митниці про коригування митної вартості товарів: від 20 грудня 2012 року № 110010000/2012/601389/1, від 23 грудня 2012 року № 110010000/2012/601396/1, № 110010000/2012/601397/1, № 110010000/2012/601399/1, № 110010000/2012/601400/1, від 24 грудня 2012 року № 110010000/2012/601408/1, № 110010000/2012/601410/1, № 110010000/2012/601412/1, від 25 грудня 2012 року № 110010000/2012/601414/1, від 26 грудня 2012 року № 110010000/2012/601418/1, № 110010000/2012/601419/1, № 110010000/2012/601420/1, від 27 грудня 2012 року № 110010000/2012/601424/1, № 110010000/2012/601428/1, від 28 грудня 2012 року № 110010000/2012/601435/1, від 29 грудня 2012 року № 110010000/2012/601437/1;

визнано протиправними та скасовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: від 20 грудня 2012 року № 110010000/2012/01754, від 23 грудня 2012 року № 110010000/2012/01762, № 110010000/2012/01763, № 110010000/2012/01765, № 110010000/2012/01766, від 24 грудня 2012 року № 110010000/2012/01773, № 110010000/2012/01775, № 110010000/2012/01778, від 25 грудня 2012 року № 110010000/2012/01780, від 26 грудня 2012 року № 110010000/2012/01784, № 110010000/2012/01785, № 110010000/2012/01786, від 27 грудня 2012 року № 110010000/2012/20095, № 110010000/2012/20097, від 28 грудня 2012 року № 110010000/2012/01795, від 29 грудня 2012 року № 110010000/2012/01799;

у задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням апеляційного суду, Митниця звернулась до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просила його скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 9 листопада 2012 року між компанією «Carbo Chemicals Group GmbH» (постачальник) та Товариством (покупець) укладено контракт купівлі-продажу вугілля № 43/2012 (далі - Контракт). Відповідно до умов пункту 2.1 цього контракту ціна на товар приймається на умовах відповідних умовам поставки партій товару, згідно Інкотермс 2010 та зазначається в додатках до даного контракту в Євро за одну метричну тону товару.

Відповідно до умов додатку від 28 листопада 2012 року № 03 до Контракту, компанія «Сагbо Chemicals Group GmbH» здійснила поставку товару у грудні 2012 року на умовах DAP ст. Ізов вугілля коксівне преміум класу (hard coal) фр.0-50 мм, якісні показники визначені в 1.5. додатку, за ціною 161 EUR за одну метричну тону.

В грудні 2012 року, відповідно до умов додатку від 28 листопада 2012 року № 04 до Контракту, компанія «Сагbо Chemicals Group GmbH» здійснила поставку товару на умовах DAP ст. Ізов, відповідно до правил тлумачення міжнародних комерційних термінів - Інкотермс 2010 вугілля коксівне фр. 0-50 мм, якісні показники визначені в 1.5. додатку, за ціною 126,00 EUR за одну метричну тону.

Починаючи з 20 грудня 2012 року позивач звертався до Митниці для оформлення вантажу за Контрактом, шляхом подання вантажно-митних декларацій (далі - ВМД) разом з документами зазначеними в графі 44 вказаних ВМД, а саме: 20 грудня 2012 року ВМД № 110010000/2012/010704; 23 грудня 2012 року ВМД № 110010000/2012/010748, № 110010000/2012/010749, № 110010000/2012/010762; № 110010000/2012/010763; 24 грудня 2012 року ВМД № 110010000/2012/010785, № 110010000/2012/010788, № 110010000/2012/010805; 25 грудня 2012 року ВМД № 110010000/2012/010830; 26 грудня 2012 року ВМД № 110010000/2012/010844, № 110010000/2012/010845, № 110010000/2012/010847; 27 грудня 2012 року ВМД № 110010000/2012/023006, № 110010000/2012/023010; 28 грудня 2012 року ВМД № 110010000/2012/010914; 29 грудня 2012 року ВМД № 110010000/2012/010932.

Митна вартість товару заявлена за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі - МК).

На підтвердження митної вартості товару Товариством надано наступні документи: Контракт разом з додатками від 28 листопада 2012 року № 03 та № 04; облікова картка суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності від 6 листопада 2012 року № 110/2012/0000730; транспортні накладні; інвойси (рахунки - фактури); сертифікати якості; переклад сертифікату якості; довідка про проведення декларування валютних цінностей, доходів, та майна що належать резиденту України і знаходиться за її межами; транзитні експортні декларації; договір доручення від 21 листопада 2012 року № 55/2012; вантажно-митні декларації країни експорту; висновок експертів ДП «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» від 12 грудня 2012 року № 10/665.

У зв'язку з тим, що у наданих документах виявлені розбіжності, а саме у копії митної декларації країни відправлення не зазначені умови поставки, інший код товару, не наданий переклад копії митної декларації країни відправлення, Митниця витребувала у позивача додаткові документи, а саме: договір з третіми особами; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; виписку з бухгалтерської документації; переклад копії митної декларації країни відправлення.

Декларант від подання додаткових документів відмовився.

У зв'язку з цим Митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів: від 20 грудня 2012 року № 110010000/2012/601389/1, від 23 грудня 2012 року № 110010000/2012/601396/1, № 110010000/2012/601397/1, № 110010000/2012/601399/1, № 110010000/2012/601400/1, від 24 грудня 2012 року № 110010000/2012/601408/1, № 110010000/2012/601410/1, № 110010000/2012/601412/1, від 25 грудня 2012 року № 110010000/2012/601414/1, від 26 грудня 2012 року № 110010000/2012/601418/1, № 110010000/2012/601419/1, № 110010000/2012/601420/1, від 27 грудня 2012 року № 110010000/2012/601424/1, № 110010000/2012/601428/1, від 28 грудня 2012 року № 110010000/2012/601435/1, від 29 грудня 2012 року № 110010000/2012/601437/1, якими ціна товару скоригована до рівня - 197,80 EUR за тону.

На підставі цих рішень Митниця відмовила в оформленні товару шляхом видачі карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: від 20 грудня 2012 року № 110010000/2012/01754, від 23 грудня 2012 року № 110010000/2012/01762, № 110010000/2012/01763, № 110010000/2012/01765, № 110010000/2012/01766, від 24 грудня 2012 року № 110010000/2012/01773, № 110010000/2012/01775, № 110010000/2012/01778, від 25 грудня 2012 року № 110010000/2012/01780, від 26 грудня 2012 року № 110010000/2012/01784, № 110010000/2012/01785, № 110010000/2012/01786, від 27 грудня 2012 року № 110010000/2012/20095, № 110010000/2012/20097, від 28 грудня 2012 року № 110010000/2012/01795, від 29 грудня 2012 року № 110010000/2012/01799

Отримавши вказані рішення позивач, оформив нові вантажно-митні декларації, відповідно до частини сьомої статті 55 МК та сплатив передоплату за митне оформлення.

Відмовивши в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи спірні рішення відповідач, діяв в межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідачем доведено правомірності своїх дій в процесі застосування другорядного методу визначення митної вартості товару.

Скасувавши рішення суду першої інстанції та частково задовольнивши позов, апеляційний суд дійшов висновку, що вимагаючи надання позивачем додаткових документів, Митниця діяла необґрунтовано, тому оскаржені рішення про коригування митної вартості товарів і, як наслідок, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком апеляційного суду.

Відповідно до статті 49 МК митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 54 МК передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 54 МК за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною сьомою статті 54 МК передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Таким чином, законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою презюмується правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами частини третьої цієї ж статті у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З наведеним висновком кореспондуються положення пункту 2 частини п'ятої статті 54 Митного кодексу України, за змістом якої Митниця має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Так, як встановлено апеляційним судом, підставою для первісного витребування митним органом додаткових документів була наявність у наданих документах виявлених розбіжності, а саме: у копії митної декларації країни відправлення не зазначені умови поставки, інший код товару, не наданий переклад копії митної декларації країни відправлення, а також данні проведеного згідно з пунктом 3 статті 337 МК контролю співставлення - за яким була порівняна заявлена митна вартість з даними, які містять в електронній копії МД (МД 110010000/2012/009404 (ІМ 40) від 9 листопада 2012 року, МД 110010000/2012/009352 (ІМ 40) від 8 листопада 2012 року - 0,197 EUR/кг.), виявлені розбіжності: заявлена митна вартість, згідно наданих документів нижча, ніж в електронних документах, пов'язаних з перевіркою даних за МД.

Однак, як обґрунтовано вказав апеляційний суд, частиною другою статті 53 МК встановлено вичерпний перелік документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару, та мають бути подані декларантом до митного оформлення та митного контролю. Такий документ як митна декларація країни відправлення не є документом який підтверджує митну вартість товару, а отже не може містити в собі відомості, без підтвердження яких не можливо було б визначити митну вартість імпортованого товару, або ідентифікувати товар.

При цьому, частина третя статті 53 МК надає Митниці право на витребовування додаткових документів, серед яких копія митної декларації країни відправлення, однак лише у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Сам факт же наявності у митного органу інформації про вартість раніше розмитнених товарів, враховуючи положення статті 54 МК, не може бути підставою для відмови у визнанні визначеної декларантом митної вартості.

Отже, в наданих декларантом документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар, а апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів, керуючись частиною першою статті 224 КАС України, приходить до висновку, що рішення суду апеляційної інстанції є законним і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 221, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Дніпропетровської митниці Міндоходів залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді