Справа № 161/14762/16-а
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/888/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2016 р. Луцький міськрайонний суд Волинської області
у складі: головуючого-судді Пушкарчук В.П.,
при секретарі Сіньчук Л.О.,
з участю: представників позивача Марчук Н.О., Шкорубської М.М.,
представника відповідача Кравчук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому Баївської сільської ради Луцького району, Баївської сільської ради Луцького району про визнання протиправним та скасування рішення сільської ради, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до виконкому Баївської сільської ради Луцького району про визнання протиправним та скасування рішення сільської ради, вказавши на ті обставини, що він є учасником бойових дій в районі проведення АТО і користується пільгами на отримання земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку.

Рішенням Баївської сільської ради Луцького району № 51/3.2 від 06 серпня 2015 року перенесено розгляд заяви позивача про виділення йому земельної ділянки до виготовлення плану детального планування (ПДП) земель території сільської ради.

Вказаним рішенням порушено законні права позивача, які передбачені і гарантовані йому Конституцією України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Покликаючись на вищенаведене позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення Баївської сільської ради Луцького району № 51/3.2 від 06 серпня 2015 року, яким перенесено розгляд заяви позивача про виділення йому земельної ділянки до виготовлення плану детального планування (ПДП) земель території сільської ради та зобов`язати відповідача надати йому земельну ділянку в розмірі не більше 0,25га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Баївської сільської ради та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку.

В судовому засіданні представники позивача просили залучити як співвідповідача Баївську сільську раду, позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача Баївський сільський голова Кравчук О.О., не визнавши позову, пояснила, що виконком сільської ради не є належним відповідачем. Щодо сільської ради, то спірне рішення прийнято у відповідності з вимогами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Після виготовлення плану детального планування території сільської ради дане питання буде предметом повторного розгляду на сесії сільської ради. Підтвердила, що с. Цеперів, де просив виділити земельну ділянку позивач, відноситься до Баївської сільської ради. Просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши документи справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій (учасникам антитерористичної операції) надано першочергове право на забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт житлових будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 898 від 19.08.2015 року зобов`язано Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру та обласні державні адміністрації за участю органів місцевого самоврядування визначити (зарезервувати) земельні ділянки для відведення учасникам АТО та членам сімей загиблих учасників АТО і забезпечити першочерговий розгляд звернень учасників АТО щодо відведення їм земельних ділянок.

Про те, що позивач користується зазначеними пільгами, крім пояснень його представників, підтверджено посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 19.03.2015 року.

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 п. «в» ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування житлового будинку в містах не більше 0,10га.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безплатно у власність земельної ділянки… для будівництва і обслуговування житлового будинку… подають заяву до відповідної … міської ради (ст. 118 ЗК України).

Відповідна місцева рада надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органом архітектури та подається на розгляд відповідної місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Про те, що позивач виконав усі вимоги ЗК України щодо виділення йому земельної ділянки стверджено сторонами в судовому засіданні.

В положеннях ЗК України не зазначено про такі підстави для затягування розгляду заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як перенесення розгляду поданої заяви учасника АТО до виготовлення ПДП на іншому масиві, при відсутності окремої заяви-згоди позивача про виділення земельної ділянки на території іншої сільської ради.

Обмеженість земельного ресурсу, як підстави відмови у виділенні земельної ділянки також не може прийматись судом до уваги, оскільки органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Статті 116, 118, 121 ЗК України не передбачають обмеженості земельного ресурсу як підставу для відмови особі у виділенні земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Щодо строків звернення до суду з адміністративним позовом, то суд приймає до уваги, що згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.
Таким чином, зі змісту вказаної норми випливає, що позовна заява залишається без розгляду за правилами ст. 100 КАС України при відсутності підстав для поновлення строку на звернення до суду за наявності відповідної заяви.
З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 протягом тривалого часу перебуває в зоні проведення АТО, на даний час зареєстрований в АДРЕСА_1 .
Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права. Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Fгаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Європейський Суд з прав людини у своєму Рішенні від 18.11.2010 (справа Мушта проти України, набуло статусу остаточного 18.02.2011) звернув увагу на те, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.
Отже, як свідчить позиція Європейського Суду, у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.
Враховуючи вищенаведене суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження рішення органу місцевого самоврядування.
Оскільки, ОСОБА_1 є учасником бойових дій в районі проведення АТО і користується пільгами на отримання земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, а рішенням Баївської сільської ради Луцького району № 51/3.2 від 06 серпня 2015 року перенесено розгляд заяви позивача про виділення йому земельної ділянки до виготовлення плану детального планування (ПДП) земель території сільської ради, то суд прийшов до висновку, що вказаним рішенням порушено законні права позивача, які передбачені і гарантовані йому Конституцією України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому слід скасувати рішення Баївської сільської ради Луцького району № 51/3.2 від 06 серпня 2015 року в частині перенесення розгляду заяви учасника АТО ОСОБА_1 до виготовлення плану детального планування на масив «Німецьке», оскільки воно не обґрунтоване, та зобов`язати відповідача розглянути звернення позивача повторно, оскільки приймати рішення про надання йому земельної ділянки в розмірі не більше 0,25га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Баївської сільської ради та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку не належить до компетенції суду.

В позові до виконкому Баївської сільської ради слід відмовити за безпідставності.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 41, 58, 86, 159, 160, 163 КАС України, Конституцією України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ЗУ «Про органи місцевого самоврядування в Україні», ст.ст. 116, 118, 121, 122 ЗК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Поновити ОСОБА_1 пропущений ним строк звернення до суду у справі за його адміністративним позовом про оскарження рішення Баївської сільської ради Луцького району № 51/3.2 від 06 серпня 2015 року.
Позов задовольнити частково.

Скасувати рішення Баївської сільської ради Луцького району № 51/3.2 від 06 серпня 2015 року в частині перенесення розгляду заяви учасника АТО ОСОБА_1 до виготовлення плану детального планування на масив «Німецьке».

Зобов`язати Баївську сільську раду Луцького району повторно розглянути заяву учасника АТО ОСОБА_1 на черговій сесії сільської ради після набрання постановою суду законної сили.

В решті позовних вимог відмовити із-за безпідставності.

В позові до виконкому Баївської сільської ради відмовити із-за безпідставності.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області В.П. Пушкарчук