Справа № 462/3575/16-а
Суддя: Бориславський Ю. Л.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 462/3575/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, за участю третьої особи виконуючого обовязки начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові ОСОБА_2 - про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, суд

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить скасувати постанову складену в.о. начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові ОСОБА_2 №07-вих-553/15 від 16.06.2016 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.7 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення у звязку із відсутністю в її діях складу правопорушення. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона разом із своїм рідним братом ОСОБА_3 та двоюрідним братом ОСОБА_4 є співвласниками будинку № 17 на вул. С. Величка у м. Львові, а також земельної ділянки наданої для його обслуговування. Вказала, що не вчиняла жодного правопорушення, самочинного будівництва не здійснювала, а відтак в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Просить позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5, що діє на підставі довіреності від 23.04.2016 р. /а.с.51/, позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково вказала, що самочинне будівництво здійснював ОСОБА_4, який є співвласником будинку, а тому позивач не може відповідати за дії, які вона не вчиняла. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності від 07.07.2016р. /а.с.47/ в судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на письмові заперечення, долучені до матеріалів справи. Додатково пояснив, що співвласниками вказаного будинку є троє осіб, які, згідно законодавства України мають певні обовязки як власники, а тому, при виявленні самочинного будівництва, відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 складено протоколи про адміністративні правопорушення. Відносно ОСОБА_4 такий протокол не складено у звяжу з його неявкою на виклики інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові. Просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, ухвалив проводити розгляд справи у відсутності третьої особи, який про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проти розгляду справи у його відсутності представники сторін не заперечили.

Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши докази, оглянувши матеріали цивільної справи №462/1585/16-ц, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Частиною 1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні службові і посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» судам необхідно враховувати, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно ; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що житловий будинок № 17 на вул. С. Величка у м. Львові належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 /5/20 часток/, ОСОБА_4 /11/20 частки/ та ОСОБА_3 /4/20 частки/ /а.с.21-22, 23-24, 25-26/.

Крім цього, вказаним співвласникам на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка за адресою: м. Львів, вул. С. Величка, 17 для обслуговування вказаного житлового будинку /а.с.20/.

Із матеріалів справи вбачається, що 04.04.2016 р. директором ЛКП «Сигнівка» складено акт-попередження відносно ОСОБА_1В, ІНФОРМАЦІЯ_1, за порушення вимог ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за здійснення самочинного будівництва за адресою: м. Львів, вул. С. Величка, 17 без дозволу інспекції держархбудконтролю та запропоновано підготувати та подати на розгляд міжвідомчої комісії відповідні документи у місячний термін /а.с.4/.

Проте, як встановлено судом, ОСОБА_1 відмовилася від підпису даного акта-попередження та від надання пояснень, а також у місячний термін не зверталася до міжвідомчої комісії Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради.

Згідно акта перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 01.06.2016р., складеного провідним спеціалістом відділу інспекційної роботи у присутності гр. ОСОБА_1, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил гр. ОСОБА_4, гр. ОСОБА_1, гр. ОСОБА_3 на вул. С. Величка, 17 у м. Львові та встановлено, що проведено будівництво фундаменту для зведення житлової прибудови до вказаного житлового будинку, із слів ОСОБА_1 без дозвільних документів. Примірник даного акта отримано та підписано ОСОБА_1 Зауважень щодо здійснення перевірки не було /а.с.5-7/.

Також, 01.06.2016року було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за порушення вимог ч. 7 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, примірник якого їй було вручено /а.с.10-13/.

Як вбачається із долученої до матеріалів справи копії постанови по справі про адміністративне правопорушення від 16.06.2016р., ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. /а.с.14-15/.

Крім цього, 01.06.2016р. було складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, який видано гр. ОСОБА_4, гр. ОСОБА_1, гр. ОСОБА_3, що порушили ч. 7 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та з вимогою проведення усунення виявлених порушень у тримісячний термін з дня отримання припису. Примірник даного припису отримали ОСОБА_1 та ОСОБА_3 03.06.2016 р., про що свідчать підписи на приписі /а.с.8-9/.

Позивачем та її представником не надано суду жодних доказів того, що даний припис було ними оскаржено у встановленому законом порядку.

Статтею 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, зокрема за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт.

Згідно ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено судом, а також підтверджено матеріалами справи та не заперечувалося представниками сторін, позивачеві ОСОБА_1 було відомо про те, що на земельній ділянці, співвласником якої вона є на праві спільної сумісної власності, без відповідних дозвільних документів здійснюється будівництво фундаменту, що примикає до житлового будинку, який також належить ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності. Проте, позивачем та її представником не надано суду доказів, що ОСОБА_1 зверталася до співвласника ОСОБА_4 про припинення вказаних будівельних робіт, не надавала згоду на їх здійснення або зверталася з відповідними заявами до компетентних органів.

Також, суд критично оцінює доводи позивача та її представника, на які вони посилаються як на підставу своїх позовних вимог, про те, що самочинне будівництво фундаменту було здійснено одним із співвласників ОСОБА_4, а не особисто позивачем ОСОБА_1, оскільки до матеріалів справи не надано жодних доказів на підтвердження таких.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відтак, суд приходить до переконання, що позивачем не надано жодних доказів та судом не встановлено неправомірності дій відповідача при винесенні постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, відповідач в межах своєї компетенції прийняв постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що відповідає вимогам законодавства, а також не надано жодних доказів, що в діях позивача ОСОБА_1, як співвласника земельної ділянки, на якій здійснюється самочинне будівництво, відсутній склад адміністративного правопорушення.

Із встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позивач не навів належних та достатніх доказів своєї невинуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а постанова №07-вих-553/15 винесена відповідно до вимог закону, на підставі, у межах повноважень інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові та своєчасно.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. 6, 9, 11, 69, 71, 86, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, ст.287, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, а у разі якщо судове рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський