Справа № 201/16434/16-а
Суддя: Демидова С. О.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

за участю секретаря Пісчанської Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпро ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП. Зазначену постанову позивач вважає незаконною, оскільки відповідачем жодних доказів у справі про адміністративне правопорушення не надано.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач до суду не зявився, представника своїх інтересів не направила, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 14 листопада 2016 року інспектором Управління патрульної поліції у м.Дніпро ОСОБА_2 винесено постанову серії АР №025012 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, відповідно до якої остання, керуючи автомобілем марки «Кіа», номерний знак НОМЕР_1, в м. Дніпро на проспект Героїв, 11, здійснила стоянку, заблокувавши автомобіль марки «Форд», н/з НОМЕР_2, чим порушила п.15.10 (а) ПДР України. Зазначеною постановою ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності згідно ч.3 ст. 122 КУпАП та на нього накладено штраф у сумі 510,00 грн. /а.с. 6/.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Частиною ч. 3 ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу.

Пунктом 15.10 (а) ПДР України передбачено, що стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що стороною відповідача не було надано жодних доказів на підтвердження викладеного в оскаржуваній постанові, суд приходить до висновку про те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення складена уповноваженою особою без додержання вимог законодавства, отже постанова серії АР №025012 складена інспектором УПП у м. Дніпро ДПП ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання постанови незаконною, суд вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 94, 158-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпро ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову АР №025012 від 14 листопада 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП скасувати, адміністративне провадження закрити.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.О. Демидова