Справа № 200/27022/15-а
Суддя: Литвиненко І. Ю.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А Справа № 200/27022/15-а

Ім'ям України Провадження № 2-а/200/168/16

09 червня 2016 року м. Дніпропетровськ

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого - судді Литвиненка І.Ю.,

при секретарі - Пеньківській А.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Національного банку України у Дніпропетровській області та Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 у грудні 2015 року звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідачів управління Національного банку України у Дніпропетровській області та управління Пенсійного фонду України у Кіровському районі м. Дніпропетровська, прохаючи суд про наступне: визнати протиправними дії Національного банку України в особі управління Національного банку України у Дніпропетровській області щодо відмови у видачі йому довідки про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка за вислугу), що подавалася для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», за формою, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1 та довідку про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією, які відповідають законам та нормативно-правовим актам, що діють станом на 21 жовтня 2013 року, на дату їх видачі; зобовязати Національний банк України в особі управління Національного банку України у Дніпропетровській області видати йому довідку про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка за вислугу), що подавалася для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», за формою, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1 та довідку про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією, які відповідають законам та нормативно-правовим актам, що діють станом на 21 жовтня 2013 року, на дату їх видачі; визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Кіровському районі м. Дніпропетровська щодо відмови у здійснені перерахунку розміру пенсії з урахуванням усіх виплат, з яких сплачено страхові внески на обовязкове державне пенсійне страхування і які враховуються при обчисленні пенсії; зобовязати управління Пенсійного фонду України у Кіровському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок його пенсії державного службовця, починаючи з дати останнього перерахунку пенсії станом на 21 жовтня 2013 року, з урахуванням усіх сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, всіх інших виплат, з яких справлялися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у розмірі 80% від суми заробітної плати (виплат, доходу) та здійснити виплату недоотриманої суми пенсії з урахуванням раніше проведених виплат з 23 жовтня 2013 року (з дня звернення за перерахунком пенсії) і в подальшому проводити нарахування та виплату пенсії з урахуванням цих виплат; зобовязати управління Пенсійного фонду України у Кіровському районі м. Дніпропетровська врахувати стаж державної служби відповідно до довідки про стан державної служби, наданої Національним банком України в особі управління Національного банку України у Дніпропетровській області (а.с. 2-3). У ході розгляду справи надав суду письмову заяву з уточненими позовними вимогами, якою доповнив позов, прохаючи зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську врахувати стаж його державної служби, відповідно до довідки про стан державної служби, що надана управлінням Національного банку України у Дніпропетровській області (а.с. 34-35). Ухвалою суду від 24 травня 2016 року замінено відповідача по справі з управління Пенсійного фонду України у Кіровському районі м. Дніпропетровська на Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську (а.с. 41).

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з 21 квітня 2013 року перебуває на обліку у УПФ Кіровського району м. Дніпропетровська, як пенсіонер, що отримує пенсію за віком, на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». У жовтні 2013 року він звільнився із державної служби, а з 21 жовтня 2013 року йому здійснено перерахунок пенсії, відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, що була чинною на час призначення йому пенсії. Після ознайомлення із матеріалами своєї пенсійної справи, він встановив, що при розрахунку розміру його пенсії до загальної суми виплат, які сплачувалися йому під час роботи і на які нараховувалися страхові внески, не включено низку виплат: на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових проблем, індексації заробітної плати тощо. На його звернення до УПФ Кіровського району м. Дніпропетровська із заявою про здійснення йому перерахунку раніше призначеної пенсії у звязку із нарахуванням її у меншому, ніж це передбачено вимогами чинного законодавства, розмірі, так як до тієї суми, з якої здійснювався розрахунок пенсії, не було включено усі виплати, листом цього управління від 21 вересня 2015 року йому було відмовлено. Підставою для відмови вказано те, що нарахування пенсії здійснювалося на підставі довідки про його заробітну плату від 21 жовтня 2013 року, у якій виплати на оздоровлення та інші соціальні виплати, зазначено у розділі «Інші виплати», і з тих підстав, що раніше чинним пенсійним законодавством не передбачалося врахування цих виплат при визначенні розміру пенсії. Після цього, ознайомившись зі своєю справою, він зясував, що із двох розпоряджень про перерахунок призначеної йому пенсії незрозуміло, яким чином проведений перерахунок та які виплати включено до розрахунку його пенсії держслужбовця та які не включені, з чого складається розмір його пенсії; не вказано стаж його роботи. У цих розпорядженнях використано різний розрахунок розміру призначеної йому пенсії, а тому вони суперечать одне одному.

Своїми діями відповідач порушив його право на отримання пенсії у відповідності до вимог чинного законодавства України. На підставі вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу», розмір його пенсії повинен становити 80% від його заробітної плати. Нормою ч. 1 ст. 1, ст. 2 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому вимірі, яку власник виплачує працівникові за виконану ним роботу; структуру заробітної плати становить основна та додаткова зарплата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», зарплата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. У виданому йому витягу із індивідуальних відомостей про застраховану особу за період часу з 2011 по 2013 роки видно, що до його заробітної плати входить матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових проблем, індексація зарплати, та інші виплати. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку, з якого обчислюється пенсія, входять усі види оплати праці (витрат, доходу), на які нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, у межах максимальної величини фактичних виплат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати) (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяли на день отримання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Нормами ст. 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що до заробітної плати застрахованої особи входять суми виплат, тих, які отримує застрахована особа після набрання чинності цим Законом, з яких, згідно із зазначеним законом, нараховано та сплачено страхові внески. Відмова відповідача від здійснення перерахунку його пенсії є порушенням вимог ст.ст. 19, 58 Конституції України, якими встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування повинні діяти у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а закони та інші правові акти не мають зворотної сили в часі крім випадків, коли вони помякшують чи скасовують відповідальність. У звязку з викладеним вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують його конституційне право на призначення, після перерахунку, пенсії у більшому розмірі.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити їх у повному обсязі. Надав пояснення аналогічні тексту позовної заяви. Додатково пояснив, що на даний час у Верховному Суді України, рішення якого при вирішенні спору мають преюдиційне значення для всіх судів, склалася відповідна практика з розгляду спорів зазначеної категорії, якими позови задовольняються. Так, згідно з вимогами п. 4 постанови Кабміну України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31 травня 2013 року, в редакції, що діяла станом на 23 жовтня 2013 року, у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям, а у його випадку, службовцям, що працюють у Національному банку України відповідно до рішення правління Національного банку України, зарплата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена зо дня набрання чинності Закону України «Про державну службу» і які продовжують працювати, пенсія визначається на підставі документів, що подані на час перерахунку, виходячи із тих сум зарплати, які є на момент перерахунку. До цих сум, крім заробітної плати, відносяться усі виплати, надбавки та премії, крім премій до державних, професійних та ювілейних дат, які враховуються у розмірі 1/12 частини. Він має стаж державної служби 12 років 8 місяців та 17 днів, а також 7 років, 4 місяці та 2 дні військової служби. Таким чином, його загальний стаж державного службовця перевищує 20 років. З цих підстав, його позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Представник відповідача - Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську, у судове засідання не зявилася. Надала письмові заперечення на позов (а.с. 46-49, 58-61). У запереченнях зазначила, що позов є необґрунтованим. Так, позивач вважає, що у розрахунок призначеної йому пенсії не включено матеріальну допомогу на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати та інші виплати, з яких справлялися страхові внески. Листом від 21 вересня 2015 року йому письмово відмовлено у задоволенні його заяви про перерахунок пенсії з наступних підстав. Позивач не має права на перерахунок пенсії з 23 жовтня 2013 року, тому що звернувся до управління із заявою про здійснення такого перерахунку 14 вересня 2015 року. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у разі виникнення права на підвищення пенсії, перерахунок провадиться з першого числа того місяця, у якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами, ним подано до 15 числа включно, і з першого числа наступого місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами, ним подано після 15 числа. Визначення розміру заробітної плати для обчислення пенсії державним службовцям здійснюється у порядку встановленому постановою Кабміну України № 865 від 31 травня 2000 року, в редакції, яка діяла станом на 23 жовтня 2013 року. Згідно з цим підзаконним актом, у разі підвищення розміру заробітної плати держслужбовцям, заробітна плата пенсіонерам, які не працюють на тій посаді з якої призначено пенсію, визначається на підставі документів, які подано на час перерахунку, виходячи з тієї суми заробітної плати, яку одержує держслужбовець, що працює, на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію на той момент, коли виникло право на перерахунок. До тих сум заробітної плати, з яких здійснюється перерахунок пенсії, не включається матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових проблем. Крім того, на дату звернення позивача до управління із заявою про перерахунок пенсії, у звязку зі змінами у чинному законодавстві України, умови та порядок перерахунку призначених державним службовцям пенсій, Кабміном України не визначено, що також є підставою для відмови у задоволенні позову.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітною платою є винагорода, як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган сплачують працівникові за виконану тим роботу за трудовим договором. До структури заробітної плати не входить матеріальна допомога, так як таке поняття відсутнє у нормах ст. 2 Закону України «Про оплату праці», якою визначено структуру заробітної праці. З тих підстав, що суми інших виплат, крім матеріальної допомоги, які власник або уповноважений ним орган сплачують працівникові за виконану тим роботу за трудовим договором, навіть при тому, що з цих виплат утримано кошти, як внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, не є підставою включати їх до складу заробітної плати та враховувати при обчислення розміру пенсії державного службовця. Також, не є частиною заробітної плати і сума індексації заробітної плати.

Стаж позивача на державній службі становить 12 років, 08 місяців 17 днів, з яких 7 років 4 місяці і 2 дні військова служба. Позивач стверджує про не зарахування йому стажу державного службовця. Однак, якби він не мав такого стажу, то йому б взагалі не було призначено пенсії. Таким чином, позовна вимога про зобовязання врахувати стаж державної служби у відповідності до наданої управлінням Національного банку України у Дніпропетровській області довідки, потребує залишення без розгляду.

Представник відповідача - управління Національного банку України у м. Дніпропетровську, повідомлений про час та місце розгляду справи, але його представник у судове засідання не зявився, письмових заяв та клопотань суду не надав (а.с. 45).

Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності представників відповідачів.

Вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши фактичні обставини у справі та перевіривши їх наданими сторонами письмовими доказами, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що з 21 квітня 2013 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФ України у Кіровському районі м. Дніпропетровська, як пенсіонер та отримує пенсію за віком, яку було призначено на підставу Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». У жовтні 2013 року він звільнився з державної служби і з 23 жовтня 2013 року йому здійснено перерахунок пенсії на підставі вимог Закону України «Про державну службу». 14 вересня 2015 року він звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії у звязку із тим, що ним зясовано, що при призначенні йому пенсії, до загального розміру заробітної плати, з якої пенсію обраховано, не включено матеріальну допомогу на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових проблем та не враховано індексацію його заробітної плати (а.с. 4). Листом начальника УПФ України у Кіровському районі м. Дніпропетровська від 21 вересня 2015 року йому відмовлено у задоволенні його заяви (а.с. 5). Підставою для відмови вказано те, що діючим раніше чинним пенсійним законодавством України не передбачалося врахування сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових проблем, до складу заробітної плати. Згідно з копіями платіжних документів, перерахунок пенсії позивача здійснено на підставі розпорядження від 13 листопада 2013 року, з 23 жовтня 2013 року (а.с. 6-7). 02 листопада 2015 року позивач звернувся із письмовою заявою до управління Національного банку України у Дніпропетровській області з проханням видати йому довідки про складові частин його заробітної плати за формою, яка затверджена постановою Правління УПФ України № 15-1 від 04 вересня 2013 року, а також довідку про складові частини його заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи перед його зверненням про призначення пенсії, тобто перед 21 жовтня 2013 року. До довідок прохав включити усі виплати, на які нараховано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року про єдиний внесок на загальнообовязкове державне пенсійне соціальне страхування, у тому числі розмір матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових проблем, суми індексації заробітної плати та інші виплати, на які нараховано страхові внески; обрахувати вказану у довідках суму заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування (а.с. 12). Листом заступника директора виконавчого управління Національного банку України у Дніпропетровській області від 27 листопада 2015 року ОСОБА_1 на його заяву від 02 листопада 2015 року повідомлено, що документи з особистого складу працівників/пенсіонерів управління по 2012 рік включно, управлінням передано до архіву Національного банку України, а інші відомості на застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку органу Пенсійного фонду України (а.с. 13). Згідно з довідкою управління Національного банку України у Дніпропетровській області від 20 жовтня 2015 року, стаж державної служби позивача, станом на 21 жовтня 2013 року, становить 20 років і 16 днів (а.с. 14). Судові витрати становлять 487 гривень 20 копійок (а.с. 1).

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Згідно з вимогами ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Нормами ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З наведених норм чинного законодавства та фактичних обставин справи випливає наступне. ОСОБА_1 є застрахованою особою, пенсіонером. Вважаючи, що розмір його пенсії обраховано невірно, зменшено, звернувся до субєкта владних повноважень - управління Національного банку України у Дніпропетровській області, із письмовою заявою, прохаючи видати йому довідки встановленої форми із зазначенням у них запитаної ним інформації. На цю заяву уповноваженими особами управління Національного банку України у Дніпропетровській області тієї інформації, яку прохав позивач, не надали. Маючи час та можливість надати необхідну інформацію, уповноважені особи вказаного субєкта владних повноважень обмежились формальними відповідями про те, що справи пенсіонерів управління по 2012 рік включно, направлено до центрального архіву Нацбанку України, хоча позивач вийшов на пенсію у 2013 році. Таким чином, право позивача на отримання у повному обсязі запитаної ним інформації порушено з боку цього відповідача, а тому підлягає судовому захисту. З цих підстав позовні вимоги до відповідача - управління Національного банку України у Дніпропетровській області, підлягають задоволенню.

Відповідач - Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську, який є правонаступником УПФ України у Кіровському районі м. Дніпропетровська, не включив до розміру заробітної плати позивача усі ті виплати, на які нараховано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року про єдиний внесок на загальнообовязкове державне пенсійне соціальне страхування, зокрема, матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових проблем, а на звернення позивача про здійснення перерахунку відмовився це зробити, хоча із сум вказаних виплат здійснено стягнення внесків на обовязкове державне пенсійне страхування. Таким чином, розмір пенсії позивача, як держслужбовця, є меншим, ніж той, який повинен бути при обрахуванні його пенсії з урахуванням розміру коштів, з яких здійснено внесок на загальнообовязкове державне пенсійне соціальне страхування - з матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових проблем. Через те, що розмір пенсії позивача є меншим, ніж той, на який він має право, це порушене право підлягає судовому захисту. Порушивши це право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, відповідач вчинив протиправні дії. З тих підстав дії цього відповідача, у вказаній частині, теж слід визнати протиправними та зобовязати здійснити перерахунок пенсії.

Разом з тим, суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги у частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 21 жовтня 2013 року, тому що право на такий перерахунок позивач, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», позивач, через те, що звернувся до відповідача із письмовою заявою від 14 вересня 2015 року, має з 01 жовтня 2015 року.

З тих підстав, що у судове засідання не зявився представник відповідача - управління Національного банку України у Дніпропетровській області, не надав жодних доказів та обґрунтувань тому, з яких підстав ним визначено стаж державної служби позивача у 20 років та 16 днів, а позивач в обґрунтування своїх позовних вимог щодо того, що стаж його державної служби становить вказані вище 20 років та 16 днів, а не 12 років, 08 місяців 17 днів, як це вказав у запереченнях представник Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську, також, жодних обєктивних доказів не надав, посилаючись, як на доказ, лише на зазначену довідку управління Національного банку України у Дніпропетровській області від 20 жовтня 2015 року, у цій частині позову слід відмовити з недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7- 10, 11, 71, 94, 163, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Національного банку України у Дніпропетровській області щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки про складові його заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка за вислугу), що подавалася для призначення пенсії, відповідно до вимог Закону України «Про державну службу», за формою, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 04 вересня 20913 року та довідку про складові його заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед його зверненням за призначенням йому пенсії, тобто такими, що не відповідають законам та нормативно-правовим актам, які діють станом на 21 жовтня 2013 року, на дату їх видачі.

Зобовязати управління Національного банку України у Дніпропетровській області видати ОСОБА_1 довідку про складові його заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка за вислугу), що подавалася для призначення йому пенсії, відповідно до вимог Закону України «Про державну службу», за формою, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 04 вересня 20913 року та довідку про складові заробітної плати ОСОБА_1 за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед його зверненням за призначенням пенсії.

Визнати протиправними дії Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську щодо відмови у здійснені перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 з урахуванням усіх виплат, з яких ним сплачено страхові внески на обовязкове державне пенсійне страхування, і які враховано при обчисленні розміру його пенсії.

Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, як державного службовця, починаючи з 01 жовтня 2015 року, з урахуванням усіх сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, всіх інших виплат, з яких справлялися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у розмірі 80% від суми заробітної плати (виплат, доходу) та здійснити виплату недоотриманої суми пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат з 01 жовтня 2015 року, і в подальшому проводити нарахування та виплату пенсії з урахуванням цих виплат.

У задоволенні позовних вимог у іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Державного казначейства України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у сумі 487 гривень 20 копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів зо дня її проголошення, а особами, що не брали участь у розгляді справи протягом 10 днів зо дня отримання її копії, через суд першої інстанції.

Постанова набирає законної сили протягом 10 днів зо дня її проголошення, або протягом 10 днів зо дня отримання її копії особами, які не брали участь у розгляді справи, якщо не буде оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя І.Ю. Литвиненко