Справа № 825/247/16
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року м. Київ К/800/13307/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Олексієнка М.М. (доповідач), Рецебуринського Ю.Й., Швеця В.В.,
здійснивши в касаційному порядку попередній розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до житлової комісії військової частини НОМЕР_1 (далі Житлова комісія) про визнання протиправним рішення щодо відмови в зарахуванні на облік за касаційною скаргою позивача на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:
У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
визнати протиправним рішення Житлової комісії від 29 жовтня 2015 року, яким відмовлено йому у перенесенні дати постановки на облік для поліпшення житлових умов;
зобов`язати відповідача зарахувати його на облік з 28 грудня 2005 року.
Посилався на те, що має всі правові підстави про перебування на квартирному обліку для поліпшення житлових умов з 28 грудня 2005 року, а не з 1 грудня 2014 року.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач був переміщений на нове місце служби, а отже за ним повинна бути залишена черга на житло з 2005 року.
Київський апеляційний адміністративний суд рішенням від 25 квітня 2016 року постанову окружного суду скасував та закрив провадження у справі у зв`язку з тим, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки позивач фактично захищає право на житло
У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судом апеляційної інстанції, просить ухвалу цього суду скасувати. Вказує на те, що спір стосується визнання недійсним рішення суб`єкта владних повноважень.
З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України від 20 грудня 1991 року «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-ХІІ),№ 2011-ХІІ держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
За змістом статті 15 Цивільного процесуального кодексу України під цивільною юрисдикцією розуміється компетенція загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.
За загальним правилом у порядку цивільного судочинства суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема, спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті 3, 15 ЦПК України).
Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Житлові спори - особливий різновид спорів, що стосується житлових прав та інтересів громадян і організацій.
У порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов`язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання в належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі суб`єкта владних повноважень як відповідача.
Аналізуючи положення вище згаданих норм, Верховний Суд України неодноразово, в тому числі й в постанові від 2 березня 2016 року (права №6-14 цс16), вказав на те, що спори про поновлення на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки в такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного права, а отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а пов`язаний з вирішенням питання щодо права на житло.
Згідно фактичних обставин, встановлених судами, позивач просив визнати протиправним рішення Житлової комісії від 29 жовтня 2015 року, яким відмовлено йому у перенесенні дати постановки на облік для поліпшення житлових умов та зобов`язати зарахувати його на облік з 28 грудня 2005 року.
З урахуванням зазначених обставин та норм процесуального права, суд апеляційної інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 157 КАС України (справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства)
На підставі наведеного, керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

Ю.Й. Рецебуринський

В.В. Швець