Справа № 234/14431/16-а
Суддя: Михальченко А. О.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/316/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м.Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Михальченко А.О.

при секретарі Вербовецькій Д.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача

за довіреністю ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Краматорську адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом, який згодом уточнила, до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, обґрунтовуючи який зазначила, що 22.07.2010р. їй призначена пенсія державного службовця, яка була нарахована згідно довідки ДПІ у м. Краматорську, в якій не були враховані матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, з якої нараховувався збір на державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Надати довідку для призначення пенсії, яка б містила повний перелік складових заробітної плати, з яких справлялися внески, у неї не було можливості, тому що довідки видавалися за формами, чітко визначеними вимогами ПФУ. Саме тому при призначенні їй пенсії та обчисленні її розміру не були враховані матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати. Дізнавшись із засобів масової інформації та Інтернету, а також із судових рішень про те, що її заробіток при нарахуванні пенсії незаконно зменшувався, 01.09.2016 року вона звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії до якої додала нову довідку про розмір заробітної плати. Рішенням №82 від 06.09.2016р. УПФУ у м. Краматорську їй було відмовлено у перерахунку пенсії. Вважає, що вказане рішення відповідача є неправомірним, а дії протиправними, та такими, що суперечать нормам діючого законодавства.

Крім того зазначила, що з 01.04.2015р. їй припинено виплату пенсії з тих підстав, як особі, яка працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». Вважає, що такими діями Відповідача порушене її право на пенсійне забезпечення у розумінні ст.22, 64 Конституції України.

Враховуючи викладене, просила суд визнати неправомірними дії УПФУ у м. Краматорську щодо відмови їй в перерахунку пенсії, як державному службовцю, виходячи з сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати. Зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату її пенсії, як державному службовцю, враховуючи матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати, починаючи з дати призначення пенсії, а саме з 22.07.2010р. Поновити виплату раніше призначеної пенсії з 01.04.2015р. відповідно до Закону України «Про державну службу».

В судове засіданні позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, але за участю її представника ОСОБА_1

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги ОСОБА_3 підтримала у повному обсязі з підстав зазначених у позові. Наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 просила у позові відмовити та надала суду письмові заперечення у яких зазначила, що ОСОБА_3 з 22.07.2010р. згідно ЗУ «Про державну службу» призначено пенсію. З 01.04.2015р. виплата пенсії позивачу не проводиться, оскільки вона продовжує працює на посаді начальника ДПІ у м. Краматорську, тобто на посаді та на умовах, передбачених цим Законом. Дії УПФУ у м. Краматорську щодо припинення виплати пенсії відповідають ст.37 Закону №3723 в редакції ЗУ №213-VІІІ від 02.03.2015р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Після її звільнення виплата пенсії позивачу буде поновлена.

Щодо позовних вимог про перерахунок розміру пенсії зазначила, що у заявника право на перерахунок пенсії виникає з моменту звернення пенсіонера за таким перерахунком. ОСОБА_3 з заявою про перерахунок пенсії звернулася до УПФУ у м. Краматорську 01.09.2016р., а отже, лише з 01.09.2016р. може вимагати в судовому порядку здійснення їй перерахунку. Посилання позивача на те, що Управління знало та не врахувало виплати, зазначені у довідці про складові заробітної плати від 22.08.2016р. для перерахунку пенсії є безпідставними, оскільки у довідці від 22.07.2010р., яку було надано для призначення пенсії, ці виплати відсутні, а тому Управління не знало та не мало правових підстав щодо включення зазначених виплат до розрахунку пенсії. Крім того, на час звернення позивача до Управління із заявою про перерахунок пенсії 01.09.2016р. діє ЗУ №889, яким визначено, що право на призначення пенсій відповідно до ст.37 ЗУ №№3723 зберігається, але норми, які регулюють умови та порядок перерахунку ЗУ №889 взагалі не передбачені, а тому управління законно відмовило у перерахунку пенсії позивачу.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову з огляду на таке.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що з 22.07.2010р. у відповідності до Закону України «Про державну службу» №3723 від 16.12.1993р. та ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_3 призначена пенсія державного службовця. (а.с.119)

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 01.04.2015р. позивачу припинено виплату пенсії у звязку із тим, що станом на 01.04.2015р. вона працювала, та продовжує на цей час працювати на посаді начальника Державної податкової інспекції м. Краматорська, та з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. за №213-VIII, згідно якого ст.37 ЗУ «Про Державну службу» викладена у новій редакції: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються;

Відповідно до ст.47 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Враховуючи, що ОСОБА_4 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. за №213-VIII, який не визнаний неконституційними, не передбачає виплату пенсії особам працюючим на державній службі, суд приходить до висновку, що Управління Пенсійного Фонду України в м. Краматорську Донецької області, який нараховує та виплачує пенсію позивачу, правомірно припинило виплату пенсії ОСОБА_3, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог у цій частині.

Щодо позовних вимог в частині перерахунку розміру пенсії суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 01.09.2016р. ОСОБА_3 звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, надавши довідку від 22.08.2016р. №116/10/05/013 про індексацію заробітної плати, суми виплати матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за останні 24 місяці роботи перед зверненням.

До заяви позивачем надана довідка за формою № 5-1 про отримані позивачем з 01.07.2008р. до 30.06.2010 суми надбавок та премій (а.с.13).

06.09.2016р. рішенням УПФУ у м. Краматорську №82 ОСОБА_3 було відмовлено у перерахунку раніше призначеної пенсії з тих підстав, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-VIII з 01.06.2015р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до ЗУ «Про державну службу». З 01.05.2016р. вступив с силу ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII. Відповідно до розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону зберігається право тільки на призначення пенсій відповідно до ст.37 ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, яка застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу ХІ Закону. Перерахунки пенсій діючим законодавством не передбачені. (а.с.121)

Статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, яка була чинною на момент призначення пенсії позивачу, передбачалось, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Як вбачається з позовної заяви, позивачка наголошує на тому, що перерахунок її пенсії відповідач повинен здійснити на підставі положень статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ в редакції, яка діяла на час призначення пенсії.

Законом України від 28.12.2014 № 76-VIIІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі ОСОБА_4 № 76-VIIІ), який набрав чинності з 01.01.2015, внесено зміни до ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ і її викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України». При цьому слід зазначити, що Законом України від 10.12.2015 № 889-VІІІ «Про державну службу» (набрав чинності з 01.05.2016, далі ОСОБА_4 № 889-VІІІ) визнано ОСОБА_4 № 3723-ХІІ таким, що втратив чинність, крім окремих положень статті 37, що на цей час застосовується при первинному призначенні пенсії до осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. Тобто, ст.ст. 37, 37-1 Закону № 3723-ХІІ, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, з 01.05.2016 втратили чинність.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону від 02.03.2015 № 213-VIIІ, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу, "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів". "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу". "Про Національний банк України". "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу". Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Отже, на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії на підставі статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ, зазначена норма втратила чинність.

ОСОБА_4 законодавство України не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність.

Навпаки, в Рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року чітко визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

При цьому Закони № 76-VII, № 213-VIIІ та № 889-VIІI не визнані неконституційними, тому підлягають застосуванню.

У своєму позові позивач вказує на незаконне зменшення заробітку при нарахуванні розміру пенсії. Відносно цього, суд зазначає, що відмова в перерахунку пенсії позивачці не призвела до зменшення розміру отримуваної нею до 01.06.2015р. пенсії, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та ніяким чином не позбавляє її права на соціальний захист.

Право на пенсію позивачка реалізувала в 2010 році та нарахування її пенсії (до припинення 01.06.2015р.) здійснювалось у розмірах, встановлених статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ, в редакції чинній на час її призначення. Проте, право на перерахунок пенсії виникає, за загальним правилом, або у зв'язку зі збільшенням стажу, або збільшенням розміру заробітної плати (що має місце в межах спірних правовідносин) та може бути реалізовано на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу.

Стосовно не проведення Управлінням перерахунку пенсії позивачу на підставі нормативних документів, які втратили чинність, суд наголошує наступне: у мотивувальній частині Рішення від 03.10.1997 № 4-зп Конституційний Суд України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована одно предметними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайно є практика, коли наступний в часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Тобто, на час звернення позивачки з заявою про перерахунок пенсії положення ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ вже втратили чинність, тому в Управлінні відсутні підстави для їх застосування.

ОСОБА_4 № 889-VІІІ взагалі не містить окремого порядку перерахунку пенсій державним службовцям. Стаття 90 цього закону передбачає, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (далі ОСОБА_4 № 1058-ІV).

Таким чином, пенсії, призначені згідно із Законом № 3723-ХІІ, перераховуються у відповідності до вимог Закону № 1058-ІV, тобто, тільки у випадку, якщо складові пенсійної виплати (надбавки, підвищення, доплати тощо) визначаються залежно від розміру прожиткового мінімуму.

Крім цього, Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних виплат. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Премєр-міністра України, Міністра соціальної політики України, його першого заступника та заступника, наказами Фонду та постановами правління Фонду, дорученнями Голови правління Фонду, актами органів місцевого самоврядування та наказами головного управління ПФУ в Донецькій області, Положенням про управління ПФУ в районах, містах, районах у містах а також в обєднаних управліннях, затвердженим постановою правління ПФУ № 28-2 від 22.12.2014.

Відтак, на підставі викладеного, суд прийшов до такого висновку, що на час звернення позивачки з заявою про перерахунок пенсії положення ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ вже втратили чинність, тому в Управлінні відсутні підстави для їх застосування.

Крім того, слід наголосити на тому, що станом на 22.09.2016р., тобто на день звернення до суду, виплата та нарахування пенсії позивачці припинена у звязку з тим, що вона продовжує працювати на посаді начальника ДПІ у м. Краматорську.

Враховуючи викладене у задоволенні позовних вимог у частині визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання його вчинити певні дії слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя: