Справа № 333/3137/16-а(2-а/333/124/2016)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 грудня 2016 рокусправа № 333/3137/16-а(2-а/333/124/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Лукманової О.М. Кругового О.О.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2016 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району про стягнення разової державної грошової допомоги до 5 травня та визнання дій субєкта владних повноважень протиправними

В С Т А Н О В И В:

17.06.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району про стягнення разової державної грошової допомоги до 5 травня та визнання дій субєкта владних повноважень протиправними, де просив визнати дії відповідача в частині доплати щорічної разової допомоги позивачу, як учаснику бойових дій, інваліду війни 3 групи протиправними та зобовязати відповідача зробити перерахунок та виплатити на користь позивача недоплачену щорічну разову грошову допомогу до дня 5 травня за 2013,2014,2015,2016 роки в сумі 18 201 грн.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2016 р. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2016 р. та задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом війни 3 групи, що підтверджується посвідченням серії ААБ № 022927 від 05.09.2014 р.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача із заявою про надання інформації щодо розміру нарахування та виплати грошової допомоги до 05.05.2016 р.

Листом № 09-2951 від 13.06.2016 р. відповідач повідомив, що позивачу виплачена щорічна разова грошова допомога до 05 травня в повному обсязі.

Статтею 99 КАС України передбачено, що «1. Адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. 2. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів».

Оскільки позов поданий 17.06.2016 р., а позовні вимоги стосуються 2013,2014,2015 років, і підстави для встановлення поважності пропуску строку звернення до суду не надано, суд вважає за необхідне позовні вимоги за 2013, 2014 та 2015 роки залишити без розгляду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем правомірно нараховано та виплачено позивачу щорічну одноразову допомогу до 5 травня за 2016 рік в розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до пункту 26 розділу VI Бюджетного кодексу України, установлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Конституційний Суд України виходить з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

Згідно прийнятого 25 січня 2012 року рішення Конституційного Суду України №3-рп/2012, яким встановлено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються Законами України, а також нормативно-правовими актами відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

У 2016 році виплата допомоги позивачу здійснювалась згідно положень постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141, якою установлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і"Про жертви нацистських переслідувань", здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 14 років) в'язням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи - 2975 гривень; II групи - 2600 гривень; III групи - 2310 гривень.

Таким чином, станом на час виплати позивачу вказаної соціальної виплати Кабінет Міністрів України мав право регулювати порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що відповідачем правомірно нараховано та виплачено щорічну разову допомогу до 5 травня в розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо відмови у задоволенні позовних вимог позивачу.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись статтями ст.ст. 198 ч.1 п. 1, 200,205,206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2016 р. залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: О.О. Круговий