Справа № 826/15670/16
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 грудня 2016 року № 826/15670/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління державної охорони України

про скасування наказу в частині та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Управління державної охорони України про скасування наказу від 18 липня 2016 року №310-ос в частині позбавлення ОСОБА_1 премії у повному обсязі за період з 01 липня по 18 липня 2016 року та зобов'язання нарахувати і виплатити премію у повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 23 листопада 2016 року оголошено ухвалу про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження згідно з частиною 4 статті 122 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне.

ОСОБА_1 з 27 березня 1992 року проходив військову службу за контрактом в Управлінні державної охорони України.

Наказом начальника Управління державної охорони України від 14 липня 2016 року ОСОБА_1 нагороджено відомчою заохочувальною відзнакою - нагрудним знаком «За відзнаку в службі».

Наказом Управління державної охорони України від 18 липня 2016 року №310-ос позивача звільнено з військової служби у запас згідно з пунктом «б» частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (за станом здоров'я), виплачено грошову допомогу при звільненні з військової служби із розрахунку 50 відсотків місячного грошового забезпечення (окладів грошового утримання та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення) за 26 років календарної служби, грошову компенсацію за 45 днів щорічної основної відпустки за 2016 рік. При цьому позивача позбавлено премії у повному обсязі за період з 01 липня 2016 року по 18 липня 2016 року.

Підставою позбавлення ОСОБА_1 премії у повному обсязі за період з 01 липня 2016 року по 18 липня 2016 року став рапорт директора Департаменту особистої охорони від 14 липня 2016 року, в якому зазначено про низький рівень виконавчої дисципліни позивача.

Крім того, позивач з 30 червня 2016 року по 07 липня 2016 року знаходився на стаціонарному обстеженні у неврологічному відділенні (ГВЛК) ЦГ ВМУ СБ України, а отже у зазначений період не виконував покладені на нього службові обов'язки.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» управління державної охорони України є державним правоохоронним органом спеціального призначення, підпорядкованим Президентові України та підконтрольним Верховній Раді України.

Управління державної охорони України в межах своїх повноважень на основі та на виконання законів та інших нормативно-правових актів видає накази, організовує і контролює їх виконання.

Згідно з частиною 9 статті 16 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» на військовослужбовців Управління державної охорони України поширюється законодавство України, що встановлює загальний порядок і умови проходження військової служби.

Положеннями статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 2 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Підпунктом 2 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Наказом начальника Управління державної охорони України від 03 квітня 2008 року № 95/ДСК затверджено Інструкцію про виплату грошового забезпечення та компенсаційного характеру військовослужбовцям Управління державної охорони України, яка 05 травня 2008 року була зареєстрована в Міністерстві юстиції України (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 3.19.3 Інструкції керівник самостійного підрозділу визначає розмір премії кожного військовослужбовця з урахуванням результатів його службової діяльності та дисциплінарної практики в межах затвердженого місячного фонду преміювання самостійного підрозділу.

Відповідно до пункту 3.19.4 Інструкції керівник самостійного підрозділу може позбавити премії військовослужбовця частково або повністю з відповідним обґрунтуванням в рапорті на преміювання, а також, коли військовослужбовець фактично не виконував свої обов'язки через хворобу, відпустку та інші причини.

При цьому Департамент особистої охорони Управління державної охорони України є самостійним підрозділом, що закріплено у Положенні про його діяльність, затвердженому наказом Управління державної охорони України від 22 вересня 2015 року № 565.

З огляду на викладене, позбавляючи позивача премії у повному розмірі за період з 01липня 2016 року по 18 липня 2016 року, відповідач діяв в межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.П. Балась