Справа № 333/6973/16-а
Суддя: Наумова І. Й.
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/6973/16-а
Пр. № 2-а/333/318/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Наумової І.Й.,

при секретарі: Кунець В.В.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії управління Пенсійного Фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя щодо відмови в зарахуванні їй до стажу роботи на посаді судді для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 88 відсотків заробітної плати судді, що працює на відповідній посаді, періоду роботи на посаді помічника, старшого помічника прокурора прокуратури Василівського району Запорізької області з 08.06.1994 р. по 22.01.2001 р. (06 років 07 місяців 14 днів), зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя зарахувати їй до стажу роботи на посаді судді 06 років 07 місяців 14 днів - період роботи на посаді помічника, старшого помічника прокурора прокуратури Василівського району Запорізької області з 08.06.1994р. по 22.01.2001р., що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 88 відсотків заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, а також зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя здійснити їй, як судді у відставці, починаючи з 02.11.2016 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 88 відсотків заробітної плати із встановленої Довідкою № 09-13/1114 від 02.11.2016 р. господарського суду Запорізької області заробітної плати судді (суддівської винагороди) для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді за листопад 2016р. і з 01.12.2016р.перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 88 відсотків заробітної плати із встановленої Довідкою № 09-13/2014 від 30.11.2016 р. господарського суду Запорізької області заробітної плати судді (суддівської винагороди) для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді, з урахуванням проведених виплат, та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 88 відсотків заробітної плати судді (суддівської винагороди) без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з подальшим перерахунком призначеного щомісячногодовічного грошового утримання у разі зміни розміру грошової винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

В обґрунтування позову зазначено, що на посаду судді господарського суду Запорізької області позивач була призначена Указом Президента України №438 від 15 червня 2001 року. Згідно з постановою Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року №1600-VIII «Про звільнення суддів» звільнена з посади судді господарського суду Запорізької області у звязку з поданням заяви про відставку.

01.11.2016 року господарським судом Запорізької області видано наказ № 36-К про відрахування зі штату суду у звязку з виходом у відставку.

02.11.2016 року позивач звернулась до управління Пенсійного Фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя із заявою про призначення щомісячного довічного утримання як судді у відставці, після чого її було взято на облік та призначено виплати. Зокрема, УПФУ в Комунарському районі м.Запоріжжя призначило позивачу виплати щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80%від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді, зарахувавши до стажу судді, який дає їй право на отримання щомісячного довічного грошового утримання лише стаж роботи на посаді судді 17 років 09 місяців 26 днів. Відповідач відмовив у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного до-вічного грошового утримання судді у відставці час роботи в органах прокуратури на посаді помічника, старшого помічника прокурора прокуратури Василівського району Запорізької області з 08.06.1994 р. по 22.01.2001 р. (06 років 07 місяців 14 днів),що в сукупності зі стажем роботи на посаді судді господарських судів становить 24 роки 05 місяців 06 дніві дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 88 % від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді.

Позивач підтримав свої позовні вимоги у судовому засіданні на підставах, викладених в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення

позовних вимог, надав до суду письмові заперечення, посилаючись на те, що при обчисленні розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці УПФУ в Комунарському районі м.Запоріжжя діяло в рамках чинного законодавства. Позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання судді, яке призначено на підставі Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції чинній на час виходу у відставку. Ст. 135 цього закону передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи, що дає судді Конституційного Суду України право на відставку і виплату вихідної допомоги, зараховується також стаж іншої практичної, наукової, педагогічної роботи за фахом та стаж державної служби. В Законі та рішенні Конституційного суду України від 08.06.2016 р. не вказано, що до стажу судді зараховується робота в органах прокуратури. Управлінням обраховано стаж судді, який не перевищує 20 років, у звязку з чим підстави для застосування іншої відсоткової ставки ніж 80 % від грошового утримання судді плати відсутні.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, давши аналіз та оцінку наданим доказам, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на посаду судді господарського суду Запорізької області була призначена в межах пятирічного строку Указом Президента України №438 від 15 червня 2001 року. Пізніше Указом Президента України № 13 67/24 04.11.2004 р. призначена на посаду судді Запорізького апеляційного господарського суду. Постановою Верховної Ради України № 308-V від 02.11.2004 р. обрана на посаду судді Запорізького апеляційного господарського суду безстроково. Постановою Верховної Ради України № 2869-VI від 23 грудня 2010 р. обрана на посаду судді господарського суду Запорізької області.

Постановою Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року №1600-VIII «Про звільнення суддів» ОСОБА_1 звільнено з посади судді господарського суду Запорізької області у звязку з поданням заяви про відставку.

01.11.2016 року господарським судом Запорізької області видано наказ № 36-К про відрахування її зі штату суду у звязку з виходом у відставку.

02.11.2016 року позивачем з дотриманням «Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1, до управління Пенсійного Фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя (далі за текстом Пенсійний фонд) подані документи, необхідні для призначення і виплати їй щомісячного довічного грошового утримання.

На підставі поданих докуменів та, враховуючи положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів», управління Пенсійного Фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя розпорядженням ПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя №812676 від 14.11.2016 року ОСОБА_1 призначило щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 80 % від суми заробітної плати судді Мойсеєнко Т.В., а саме: від 21750,00 грн (14500,00 грн посадовий склад, 7250,00 грн. надбавка за вислугу років 50% від посадового окладу), яка була вказана у Довідці господарського суду Запорізької області за вих. №09-13/1114 від 01.11.2016 року, доданої до Подання про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, для призначення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Управління Пенсійного Фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжяпризначило позивачу до виплати суми - 80 % від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді, зарахувавши до стажу судді, який дає їй право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці стаж роботи на посаді судді 17 років 09 місяців 26 днів, а саме: навчання в Одеському державному університеті ім. І.І. Мечникова ? з 01.09.1987р. по 20.07.1992р. (02 роки 05 місяців і 10 днів), та безпосередньо стаж роботи на посадах судді господарських судів 15 років 04 місяцяв 16 днів. При цьому, відповідач безпідставно відмовив у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного до-вічного грошового утримання судді у відставці час роботи в органах прокуратури на посаді помічника, старшого помічника прокурора прокуратури Василівського району Запорізької області з 08.06.1994р. по 22.01.2001р. (06років 07 місяців 14 днів),який в сукупності зі стажем роботи на посаді судді господарських судів становить 24 роки 05 місяців 06 дніві дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 88 % від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді.

На підставі постанови Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року №1600-VIII «Про звільнення суддів» ОСОБА_1 звільнена з посади судді господарського суду Запорізької області у звязку з поданням заяви про відставку. Ця постанова набрала чинності з моменту її прийняття і є обовязковою для виконання та підтверджує наявність у позивача на час прийняття даної постанови відповідного стажу, який враховується до її стажу на посаді судді.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і Законами України. Конституцією України та спеціальним Законом Про судоустрій і статус суддів закріплений інститут відставки суддів. Наслідком відставки судді є припинення його повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій незалежності та недоторканності, в тому числі отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до частини першої статті 120 Закону України Про судоустрій і статус суддів» в редакції, діючий на час правовідносин, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно з частиною третьою статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI, у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, порядок застосування якої визначений Рішенням Конституційного Суду України від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим, ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

Аналогічні приписи містить абзац другий пункту 25 Розділу ХII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року N 1402-VIII, який є чинним на цей час, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (2453-VI). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

З наведених норм Закону слідує, що право на відставку, а отже, і право на отримання щомісячного довічного грошового утримання має суддя, який пропрацював на посаді судді 20 років і більше; при цьому, якщо стаж роботи на посаді судді 20 років щомісячне довічне грошове утримання призначається у розмірі 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а якщо стаж роботи на посаді судді є більшим - розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується, виходячи із такого розрахунку - два відсотки за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, але не більше 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до вказаного Закону.

Отже, у даному випадку мова йде про стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку судді та призначення йому щомісячного довічного грошового утримання у відповідному розмірі.

Визначальною підставою при цьому є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення певного періоду (строку) до спеціального стажу роботи суддям для реалізації ними права на відставку та призначення їм щомісячного довічного грошового утримання.

Визначення стажу работи на посаді судді в контексті положень законодавчих актів України, якими закріплений порядок виходу судді у відставку та отримання ним щомісячного довічного грошового утримання, є гарантією їх незалежності та недоторканності.

Так, у статті 135 Закону України «Про судоустрий і статус суддів» № 2453-У1 від 07.07.2010 та в п.11 Розділу Х111 «Перехідних положень» до вказаного Закону надане визначення поняття «Стаж роботи на посаді судді» та законодавче закріплено наступне:

«Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом»

На день набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» діяв Закон України «Про статус суддів» №2863-Х11 від 15.12.1992 року. Статтею 43 вказаного Закону (зі змінами, внесеними Законом України від 24 лютого 1994 року № 4015-Х11) встановлено, що до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, відноситься також робота на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не меньше 10 років.

Тобто, поняття «робота на посаді судді», в контексті приписів наведених вище Законів України (саме на підставі яких Верховна Рада України прийняла відставку позивача), включає в себе як роботу безпосередньо судді господарського суду, так і роботу на посадах слідчого, прокурора.

Пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 3 вересня 2005 року № 865 встановлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

З доданих позивачем до позову документів слідує, що строк її навчання в Одеському державному університеті ім. І.І. Мечникова ? з 01.09.1987р. по 20.07.1992р. (02 роки 05 місяців і 10 днів), стаж роботи на посаді помічника, старшого помічника прокурора прокуратури Василівського району Запорізької області з 08.06.1994р. по 22.01.2001р. (06років 07 місяців 14 днів), стаж роботи на посаді судді господарського суду становить 15 років 04 місяцяв 16 днів.

Відповідно до Подання про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (Додаток 4 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України») стаж роботи судді Мойсеєнко Тетяни Володимирівни, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, становить 24 роки 05 місяців 06 днів.

Також, згідно із Розрахунком (вих. № 09-13-01/1115/2016 від 01.11.2016 року) господарського суду Запорізької області, стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді станом на 01.11.2016 року становить 24 роки 05 місяців 06 днів.

Отже, стаж роботи на посаді судді, який дав позивачу право на відставку та дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 88% заробітної плати судді, становить 24 роки 05 місяців 06 днів.

Рішенням Конституційного Суду України були визнані неконституційними, зокрема, положення частини 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, які передбачали зменшення розміру щомісячного грошового утримання судді.

При цьому, Конституційний Суд України визначив порядок виконання рішення, відповідно до якого частина 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року №192-VIII, а саме, «щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмірщомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

Конституційний Суд України неодноразово характеризував правову природу щомісячного довічного грошового утримання і, по суті, відмежовував її від пенсійних виплат (не ототожнював). Щомісячне довічне грошове утримання не є видом пенсійних виплат і, відповідно, не належить до сфери пенсійного забезпечення, а є формою соціального забезпечення суддів, яке характеризується особливостями правового регулювання й фінансування і, що найважливіше, є самостійною гарантією незалежності суддів.

Таким чином, з огляду на приписи наведених вище норм закону до стажу роботи позивача на посаді судді підлягають зарахуванню навчання в Одеському державному університеті ім. І.І. Мечникова ? з 01.09.1987р. по 20.07.1992р. (02 роки 05 місяців і 10 днів), стаж роботи на посаді помічника, старшого помічника прокурора прокуратури Василівського району Запорізької області з 08.06.1994р. по 22.01.2001р. (06років 07 місяців 14 днів) та безпосередньо стаж роботи на посадах судді господарських судів становить 15 років 04 місяцяв 16 днів, а всього зазначений стаж складає 24 роки 05 місяців 10 днів.

Довідкою № 09-13/1114 від 01.11.2016 господарського суду Запорізької області, наданою позивачу при звільненні на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів, підтверджується, що заробітна плата судді Мойсеєнко Т.В. для призначення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці становить 21750,00 грн (14500,00 грн посадовий склад, 7250,00 грн. надбавка за вислугу років 50% від посадового окладу).

Згідно з довідкою № 09-13/2014 від 30.11.2016р. господарського суду Запорізької області, наданою позивачу у звязку зі зміною окладу судді на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів, заробітна плата судді, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці становить 24000,00 грн. (16000,00 грн посадовий склад, 8000,00 грн. надбавка за вислугу років 50% від посадового окладу).

Відповідно до приписів ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року в редакції на дату мого звільнення у відставку та з урахуванням рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 №4-рп/2016, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного грошового утримання збільшується на 2 відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді здійснюється перерахунок раніше призначеного довічного грошового утримання.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, щомісячне довічне грошове утримання повинно бути призначене та виплачуватись позивачу у розмірі 88 відсотків суддівської винагороди (заробітної плати судді) без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та в подальшому здійснюватися перерахунок раніше призначеного довічного грошового утримання у разі зміни розміру грошової винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Суд погоджується з позицією позивача, що управління ПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя при визначенні стажу роботи на посаді судді необгрунтованно звужує поняття стаж роботи на посаді судді при здійсненні розрахунку відсотка грошового утримання, а саме: неправомірно розділяє визначення стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку, від визначення стажу роботи на посаді судді, який дає право на розмір (відсоток) грошового утримання.

Судом не приймаються до уваги твердження відповідача, що робота на посаді слідчого, прокурора охоплюється поняттям «робота на посаді судді» при набутті суддею права на відставку, однак, при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці робота слідчого, прокурора вже не відноситься до стажу роботи на посаді судді.

Таке тлумачення відповідачем положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI щодо стажу роботи на посаді судді для визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання є помилковим та суперечить наведеним вище нормам чинного законодавства, що регулюють данні правовідносини.

Отже, висновок Пенсійного фонду, що період роботи в органах прокуратури не враховується при визначенні відсотка заробітної плати під час призначення довічного грошового утримання спростовується проаналізованими вище нормами Законів України, викладеними обставинами та наданими доказами.

Як зазначалось вище, хибність вищенаведеної позиції Пенсійного фонду спростовується рішеннями Конституційний Суд України, який неодноразово зазначав (рішення від 20.03.2002 р. №5-рп/2002, від 01.12.2004 р. №19-рп/2004, від 11.10.2005 р. №8-рп/2005, від 03.06.2013 р. №3-рп-2013, від 08.06.2016 р. №4-рп/2016), що однією із гарантій незалежності суддів є їх належне матеріальне та соціальне забезпечення, зокрема, надання суддям за рахунок держави суддівської винагороди, а суддям у відставці щомісячного довічного грошового утримання або пенсії за вибором. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантії незалежності суддів. Матеріальне забезпечення суддів після виходу їх у відставку, як складова їхнього правового статусу, є не особистим привілеєм, а засобом конституційного забезпечення незалежності суддів, які здійснюють правосуддя.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє верховенство права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Принцип верховенства права як першочерговий закріплений у статтях 7, 8 КАС України.

Статтею 22 Конституції України визначено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Незалежність суддів закріплена в Конституції України, отже, статус судді, який зберігається і за суддею у відставці, є конституційним.

Відповідно до статті 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Отже, враховуючи вищезазначені рішення Конституційного Суду, не можуть бути застосовані у спірних правовідносинах положення Закону, які призводять до звуження прав судді, а саме, до зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки такі положення, як і положення Закону, поставлені на розгляд Конституційним Судом, визнані неконституційними та такими, що звужують права судді, шляхом зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено належними засобами доказування правомірності свого рішення щодо відмови позивачу у зарахуванні до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання час роботи на посадах прокурора, натомість позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи положення статті 94 КАС України, на користь позивача підлягають стягненню 551,20 грн. судових витрат пов'язаних зі сплатою судового збору, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2,6 -12, 17-20, 23, 58, 69-71, 79, 86, 121, 160-163, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя, про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок призначеного розміру довічного грошового- задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя (розпорядження №12676від 14.11.2016 р.) щодо відмови в зарахуванні позивачу до стажу роботи на посаді судді для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 88 відсотків заробітної плати судді, що працює на відповідній посаді, періоду роботи на посаді помічника, старшого помічника прокурора прокуратури Василівського району Запорізької області з 08.06.1994р. по 22.01.2001р. (06років 07 місяців 14 днів).

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді 06років 07 місяців 14 днів -період роботи на посаді помічника, старшого помічника прокурора прокуратури Василівського району Запорізької області з 08.06.1994р. по 22.01.2001р., що дає мені право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 88 відсотків заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі

міста Запоріжжя здійснити судді у відставці МойсеєнкоТетяні Володимирівні , починаючи з 02.11.2016 року, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 88 відсотків заробітної плати із встановленої Довідкою № 09-13/1114 від 02.11.2016р. господарського суду Запорізької області заробітної плати судді (суддівської винагороди) для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді за листопад 2016р. і з 01.12.2016р.перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 88 відсотків заробітної плати із встановленої Довідкою № 09-13/2014 від 30.11.2016р. господарського суду Запорізької області заробітної плати судді (суддівської винагороди) для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді, з урахуванням проведених виплат, та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 88 відсотків заробітної плати судді (суддівської винагороди) без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з подальшим перерахунком призначеного щомісячногодовічного грошового утримання у разі зміни розміру грошової винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Комунар ському районі міста Запоріжжя надати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з моменту набрання законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова