Справа № 466/10064/16-а
Суддя: Зима І. Є.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Зими І.Є.

при секретарі Губач Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова про стягнення невиплаченої пенсії за віком ,-

В С Т А Н О В И В:

02.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щомісячної пенсії за віком.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що працював суддею Львівського окружного адміністративного суду. Після досягнення 60-річного віку, з 2010 року він отримував пенсію за віком, згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».Після досягнення пенсійного віку він продовжував працювати на вказаній посаді. При звільненні, у зв'язку із досягненням 65-років, 11 серпня 2015 року йому призначено пенсію державного службовця, яку він отримує по даний час. Однак, з квітня 2015 року по 10 серпня 2015 року відповідач не виплачував йому пенсію, покликаючись на те, що Верховна Рада України прийняла Закон України, на підставі якого з квітня 2015 року його позбавлено пенсійного забезпечення. Вважає, що порушенням ст.ст. 22 та 58 Конституції України були порушені його права, тому просить стягнути з ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова невиплачену щомісячну пенсію за віком за період з 01 квітня 2015 року по 10 серпня 2015 року, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в розмірі 23 330 грн.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечила з підстав, викладених у письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

Заслухавши думку сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

ОСОБА_1 відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 20.03.2008 року було обрано безстроково суддею Львівського окружного адміністративного суду.

У зв'язку із досягненням 60-річного віку, з липня 2010 року він отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі, що стверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1, серія ААЕ № 891876.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів» № 632-VІІІ від 16 липня 2015 року, наказом № 313-К від 07.08.2015 року позивач був відрахований із штату Львівського окружного адміністративного суду у зв'язку із досягненням 65-років. У звязку із звільненням з роботи 11.08.2015 року йому призначено пенсію державного службовця, яку він отримує по даний час. Проте, з квітня 2015 року пенсія позивачу не нараховувається та не виплачується.

Також встановлено, що позивач звертався до відповідача з письмовими заявами щодо невиплати пенсії. ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова від 23.11.16р. № Д-184 позивачу було повідомлено, що 02.03.2015 року ухвалено Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким встановлено особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам, та тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року пенсії у період роботи на посадах, на які поширюється Закон України «Про державну службу», не виплачуються.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ст. 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Відповідно до ст. 12 Закону право на пенсію за віком мають, зокрема чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років. За правилами ч. 1 ст. 85 Закону пенсії виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку) за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

Відтак, особа, яка досягла пенсійного віку, має право на гарантоване Конституцією державне пенсійне забезпечення, незалежно від того, працює ця особа, чи ні.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року статтю 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» доповнено частинами четвертою-шостою такого змісту: «Тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», «Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 01.01.2016 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу)».

Аналогічні зміни були внесені до ст. 37 Закону України «Про державну службу» та до ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Саме на підставі цього відповідач з квітня 2015 року не виплачує позивачу пенсію за віком.

Суд вважає, що такі дії відповідача порушують права позивача.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Так, у ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 22 Конституції України закріплено, що Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 22, ст. 64 Конституції України право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, в тому числі зупиненням дії законів, їх окремих положень, лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк.

На день прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» й до теперішнього часу такий стан в України в передбаченому законом порядку запроваджено не було.

Встановлення обмежень щодо отримання пенсії за віком деяким категоріям громадян є порушенням конституційних вимог щодо рівності всіх громадян, ставить громадян в нерівні умови, що є порушенням принципів правової держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства. Принципами здійснення правосуддя в адміністративних справах є верховенство права та законність (ст. 7 КАС України). Частиною 2 статті 8 КАС України встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права в Україні. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів. (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Виходячи із загальних засад пріоритетності законодавчих актів, суд враховує, що Конституція України має найвищу юридичну силу та її норми є нормами прямої дії. Тому, в разі наявності колізії, суд зобов'язаний керуватися нормами того законодавчого акту, який має вищу юридичну силу, в даному випадку нормами Конституції, яка гарантує право громадян на соціальний захист, в тому числі й на пенсійне забезпечення.

Ратифікованими Україною міжнародними актами: Міжнародним пактом про економічні, соціальні і культурні права, Європейською соціальною хартією та Конвенцією про захист прав і основоположних свобод передбачено, що держава зобов'язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

Реалізація особою гарантованого Конституцією права на соціальний захист, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, не може бути поставлена в залежність від наявності в бюджеті коштів. Це право передбачено основним законом держави та має виконуватися державними органами всіх рівнів.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що невиплата позивачу пенсії є порушенням його права на соціальний захист. Тому невиплачена позивачу пенсія має бути стягнута в примусовому порядку. Розмір невиплаченої пенсії за період з 01.04.2015 року по 10.08.2015р. становить 23 330 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 19, 22, 46, 64 Конституції України, ст.ст. 1, 12, 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», ст.ст. 2, 8, 9, 11, 14, 71, 99, 100, 104, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова в користь Дем»яновського ОСОБА_3 невиплачену щомісячну пенсію за віком за період з 01.04.15 р. по 10.08.15 року, призначену відповідно доЗакону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування « у розмірі 23330 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова в користь держави судовий збір 551 грн. 20 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_4