Справа № 807/1426/16
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2016 рокум. Ужгород№ 807/1426/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

за участі секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

за участю сторін:

представника позивача не зявився;

відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 26 грудня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову у повному обсязі було складено 28 грудня 2016 року.

До Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася з позовною заявою Державна податкова інспекція у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , якою просить: "1. Прийняти позовну заяву до свого провадження; 2. Стягнути податковий борг перед бюджетом з фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 ( податковий номер НОМЕР_1, с. Грушово, вул. Прикордонна, буд. 5, Тячівського району Закарпатської області) в розмірі 64910,01 грн.."

Позов мотивовано тим, що за наслідками проведеної документальної позапланової перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 10 червня 2016 року № НОМЕР_2, яким відповідачу збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами, за результатами річного декларування в розмірі 57816,25 грн. у тому числі за податковими зобов'язаннями в сумі 46117,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 11699,25 грн.. Вказане податкове повідомлення-рішення було направлено відповідачу засобами поштового зв'язку. За приписами статті 129 пункту 129.1.2 Податкового кодексу України нарахована пеня в сумі 13020,16 грн.. У відповідності до статті 59 пункту 59.1 Податкового кодексу України відповідачу засобами поштового зв'язку надіслано (вручено) податкову вимогу на суму податкового боргу. Проте, оскільки борг залишається не сплаченим, позивач просить задовольнити заявлені позовні вимоги.

Позивач, в судове засідання не з'явився, проте 17 листопада 2016 року подав до суду клопотання, відповідно до якого просив суд розгляд даної справи провести без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами.

Відповідач не зявився та не забезпечив явку свого представника, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 3 Розділу II КАС України. Відповідачем не надано суду заперечень проти позову та інших доказів, які у нього є.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався у зв'язку з існуванням на те об'єктивних причин.

Відповідно до статті 128 частини 4 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до статті 47 КАС України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до статті 41 частини 1 КАС України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З'ясувавши усі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до статті 15 пункту 15.1 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезидент України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкт оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Положенням статті 67 частини 1 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки, збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 16 пункту 16.1 підпункту 16.1.4 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 36 Податкового Кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обовязок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

В порушення даної норми Відповідач не сплатив у належні строки до бюджету суму податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 64910,01 грн..

Як встановлено судом, ДПІ у Тячівському районі було проведено документальну позапланову перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з питань відображення в податковій декларації про майновий стан і доходи, доходів отриманих з інших джерел за період з 01січня 2013 року по 31грудня 2013 року. За результатами якої складено акт перевірки від 27 травня 2016 року № 907/17-01/НОМЕР_1 ( а.с.а.с. 8-10).

Перевіркою були встановленні порушення відповідачем статті 49 пункту 49.18 підпункту 49.18.4 , статті 164 пункту 164.2 підпункту 164.2.17 абз. "д" Податкового кодексу України, а саме неподання декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік до 01 травня, що настає за звітним , не задекларовано суму доходу, отриманого платником податку як додаткове благо в сумі 262505,26 грн. та не визначено податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб з суми отриманого доходу в розмірі 46117,00 грн..

Вказане податкове зобов'язання виникло у звязку з наступним. Відповідачем у IІІ-му кварталі 2013 року було отримано дохід у вигляді додаткового блага, який згідно з нормами ПК України підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік. Зокрема, згідно листа АТ "ОСОБА_2 Аваль" відповідачу у IІІ-му кварталі року було нараховано дохід у вигляді анулювання (прощення) суми боргу за кредитом в розмірі 262505,26 грн. Зазначене прощення здійснювалось з повідомленням, боржника про таке анулювання боргу та відображено у податковому розрахунку за формою І-ДФ (а.с.а.с. 15, 16).

За наслідками проведеної перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 10 червня 2016 року за № НОМЕР_2, яким відповідачу збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами, за результатами річного декларування в розмірі 57816,25 грн. у тому числі за податковими зобов'язаннями в сумі 46117,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 11699,25 грн.( а.с. 12).

Дане податкове повідомлення-рішення було направлено на адресу відповідача засобами поштового зв'язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримане відповідачем 17 червня 2016 року про що свідчить його підпис (а.с. 12 (на звороті)).

Згідно статті 49 пункту 49.18 підпункту 49.18.4 Податкового кодексу України податкова декларація про майновий стан і доходи подається за базовий звітний (податковий період, що дорівнює календарному року для платників податків на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним.

Відповідно до статті 164 пункту 164.2 підпункту 164.2.17 абзацу "д" Податкового кодексу України (в редакції, що діяла у спірному періоді), до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Згідно статті 57 пункту 57.3 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 -54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.175 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 56 пунктів 56.1, 56.2, 56.12, 56.15, 56.18 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення. Якщо відповідно до цього Кодексу контролюючий орган самостійно визначає грошове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, такий платник податків має право на адміністративне оскарження рішень контролюючого органу протягом 30 календарних днів, що настають за днем надходження податкового повідомлення-рішення (рішення) контролюючого органу. Скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У суду, на час розгляду даної справи, відсутні докази щодо оскарження відповідачем податкового повідомлення-рішення від 10 червня 2016 року за № НОМЕР_2. Таким чином, сума, що визначена відповідачеві податковим повідомленням-рішенням від 10 червня 2016 року за № у розумінні статті 56 Податкового кодексу України, вважається узгодженою.

Відповідно до статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.153 Податкового кодексу України, податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до статті 20 пункту 20.1 підпункту 20.1.19 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 129 пункту 129.1.2 Податкового кодексу України, за весь період заниження податкового зобов'язання платнику нарахована пеня в сумі 13020,16 грн..

У відповідності до пп. 59.1 статті 59 Податкового кодексу України відповідачу було направлено поштовим звязком рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення податкову вимогу №13214-17 від 22 липня 2016 року, яка була отримана відповідачем 30 липня 2016 року , про що свідчить його підпис (а.с. 13).

Згідно статті 102 пункту 102.4 Податкового Кодексу України, У разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним..

У відповідності до картки особового рахунку відповідача, нараховану суму основного платежу з податку на доходи фізичних осіб 46117 грн. зменшено у звязку з існуючою переплатою в сумі 5926,40 грн. (а.с. 17).

Згідно статті 87 пункту 87.11 орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 94 частини 4 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області до фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (90500, вул. Прикордонна, будинок 5, с. Грушово, Тячівського району Закарпатської області, РНОКПП НОМЕР_1) податковий борг у розмірі 64910,01 (шістдесяти чотирьох тисяч девятисот десяти грн. 01 коп.) грн..

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяОСОБА_3