Справа № 804/8835/16
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 грудня 2016 р. справа № 804/8835/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Павловський Д.П., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

08 грудня 2016 року засобами електронного звязку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України про зобовязання вчинити певні дії.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що даний адміністративний позов подано з порушенням вимог закону.

Так, відповідно ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Статтею 105 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви особисто позивачем або його представником. Позовна заява може бути надіслана до адміністративного суду поштою. Письмова позовна заява може бути складена шляхом заповнення бланка позовної заяви, наданого судом.

Отже, за приписами Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов подається до суду у вигляді надрукованого оригіналу письмової позовної заяви або у вигляді заповнення бланка, шляхом нарочного подання, або направлення документів засобами поштового звязку.

Судом встановлено, що в порушення ст. ст. 104, 105 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем направлено позовну заяву засобами електронного звязку.

Також, частиною другою ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Судом встановлено, що в порушення частини другої ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем не подано до суду письмові докази на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Частиною третьою ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень.

Проте, в порушення ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем не надано до суду копій позовної заяви та копій всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Частиною 2 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, згідно із ст. 1 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 р. № 3674-VІ, судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" встановлено розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня - 1378 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що відповідає 551,20 грн.

За змістом позовних вимог позивач просить суд зобовязати вчинити певні дії, отже, судом встановлено, що предметом позову є вимоги, що містять немайновий характер, тому, позивач, звертаючись до суду із немайновими вимогами повинен був сплатити до суду судовий збір у сумі - 551,20 грн.

Проте, в порушення ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, оригіналу доказу сплати судового збору за подання до адміністративного суду позовної заяви, яка містить вимоги немайнового характеру, позивачем до матеріалів адміністративного позову не надано.

09 грудня 2016 року засобами електронного звязку позивачем направлено до суду заяву, в якій ОСОБА_1 просить суд звільнити його від сплати судового збору, у звязку із незадовільним матеріальним станом. В обгрунтування зазначеної заяви, надав до суду копію листа Мінсоцполітики, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.

Суд вважає, що у задоволенні клопотання позивача щодо звільнення його від сплати судового збору слід відмовити повністю, виходячи із наступних підстав.

Так, згідно із ст. 8 Закону України Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Частиною 1 ст. 67 Конституції України визначено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Сплата судового збору за подання позовних заяв є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого ст. 55 Конституції України.

Статтею 5 Закону України Про судовий збір визначено вичерпний перелік субєктів, які мають пільги та звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Судом встановлено, що позивач не відноситься до жодної із пільгових категорій, та повинен сплачувати судовий збір за подання адміністративного позову до суду, у звязку із чим, суд вважає відсутність підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір із заявлених ним немайнових вимог, та надати до суду оригінал квитанції, як доказ сплатити судового збору у розмірі 551,20 грн., сплаченого на реквізити суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105 - 108, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити повністю.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України про зобовязання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) календарних днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 551,20 грн., із заявлених позивачем немайнових вимог, сплаченого на реквізити: одержувач - УДКСУ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, банк одержувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код ОКПО 37989253, розрахунковий рахунок 4008, МФО 805012, код класифікації доходів бюджету - 22030001, а також, шляхом подання до суду оригіналу позовної заяви та її копій, з копіями всіх документів, що приєднуються до неї для відповідача, з наданням письмових доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Розяснити позивачу, що відповідно до п. 1. ч. 3, ч. 6 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2