Справа № 816/1717/16
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/1717/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ясиновського І.Г., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 (надалі по тексту ОСОБА_1, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Полтавській області (надалі по тексту відповідач) про скасування постанови від 15 вересня 2016 року № 16-20-203/740-126 про накладення штрафу у розмірі 14500 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав, що особи, які працювали у нього продавцями, не мають спеціальної професійної освіти та відповідної кваліфікації працівника торгівлі, тому тарифна система до заробітної плати таких найманих працівників не застосовується; відповідачем не враховано те, що позивачем під час перевірки видано наказ, яким продавцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нараховано індексацію в серпні 2016 року.

Позивач у судовому засіданні надав клопотання про проведення судового засідання у порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судовому засіданні надав клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

У письмових запереченнях вказав на те, що під час перевірки виявлено порушення ФОП ОСОБА_1 статті 96 КЗпП та частини третьої статті 6 Закону України "Про оплату праці", а саме: за травень-липень 2016 року продавцю ОСОБА_2 виплачувалась заробітна плата на рівні та з розрахунку мінімальної заробітної плати без урахування міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів); частини 6 статті 95 КЗпП, статті 33 Закону України "Про оплату праці", а саме: не проведено індексацію заробітної плати ОСОБА_2 за лютий-квітень 2016 року. У зв'язку із чим, керуючись частиною другою статті 265 КЗпП спірною постановою правомірно накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 14500 грн.

Згідно з частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

А відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зважаючи на надані сторонами клопотання про розгляд справи без їх участі у письмовому провадженні, судовий розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження, без фіксації за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

31.08.2016 головним державним інспектором Управління Держпраці у Полтавській області Гармаш С.М. проведено перевірку додержання ФОП ОСОБА_1 законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за результатами якої складено акт від 31.08.2016 № 16-20-203/740 /а.с. 36-47/.

Під час перевірки виявлено порушення ФОП ОСОБА_1 статті 96 КЗпП та частини третьої статті 6 Закону України "Про оплату праці", а саме: за травень-липень 2016 року продавцю ОСОБА_2 виплачувалась заробітна плата на рівні та з розрахунку мінімальної заробітної плати без урахування міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів); частини 6 статті 95 КЗпП, статті 33 Закону України "Про оплату праці", а саме: не проведено індексацію заробітної плати продавця ОСОБА_2 за лютий-квітень 2016 року.

15.09.2016 начальником Управління Держпраці у Полтавській області ОСОБА_4 видано постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 16-20-203/740-126, якою на позивача на підставі статті 265 КЗпП накладено штраф у розмірі 14500 грн /а.с. 9/.

Позивач не погодився із вказаною постановою та оскаржив її до суду.

Надаючи правову оцінку рішенню суб'єкта владних повноважень, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з актом перевірки ФОП ОСОБА_1 порушено вимоги статті 96 КЗпП та частини третьої статті 6 Закону України "Про оплату праці", а саме: за травень-липень 2016 року продавцю ОСОБА_2 виплачувалась заробітна плата на рівні та з розрахунку мінімальної заробітної плати без урахування міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Відповідно до статті 94 КЗпП заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

При цьому, згідно з частиною першою статті 95 цього Кодексу мінімальна заробітна плата це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт).

Відповідно до частини третьої статті 96 КЗпП формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) провадиться на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Згідно із статтею 6 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95-ВР основою організації оплати праці є тарифна система, яка включає: тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники).

Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати.

Тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі: тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати; міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Згідно з пунктом 2 трудового договору № 270 від 01.01.2002, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_5, останню прийнято на роботу продавця /а.с. 65/.

У додатку до вказаного трудового договору оплата праці працівника визначена на рівні не менше мінімальної заробітної плати /а.с. 66/.

Згідно з класифікатором професій ДК 003-2010 посада продавець непродовольчих товарів за класифікацією професій відноситься до розділу 5 (працівники сфери торгівлі та побутових послуг). До цього розділу належать професії, що потребують знань, необхідних для надання послуг у сфері торгівлі.

За таких обставин за твердженням відповідача, при встановленні розміру оплати праці продавця необхідно дотримуватись міжкваліфікаційних співвідношень.

Як вбачається із книги нарахування заробітної плати за 2016 рік, табелів обліку відпрацьованого робочого часу за травень-липень 2016 року, платіжних відомостей за травень-липень 2016 року заробітна плата продавця ОСОБА_2 виплачувалась на рівні та з розрахунку мінімальної заробітної плати без урахування міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

В обґрунтування заперечень відповідач наголошує на тому, що розмір оплати праці продавця ОСОБА_2 повинен бути вище за мінімальний.

Натомість в ході з'ясування обставин визначення позивачем розміру оплати праці продавця ОСОБА_2, суд встановив, що за перевіряємий період ФОП ОСОБА_1 мав також трудові відносини з продавцями продовольчих товарів ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, яким заробітна плата виплачувалась на рівні та з розрахунку мінімальної заробітної плати без урахування міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Разом з тим, відповідач при виявленні факту порушення ФОП ОСОБА_1 встановлених законодавчими актами порядку виплати заробітної плати, встановив порушення та прийняв рішення про застосування такого виду адміністративно-господарських санкцій, як штрафні санкції, виключно щодо встановлення розміру оплати праці продавця продовольчих товарів ОСОБА_2

Відповідачем на вимогу суду не надано пояснень та обґрунтованого розрахунку розміру заробітної плати ОСОБА_2 з урахуванням міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Також, не надано пояснень та належних обґрунтувань, яким чином позивачу, як вимагає відповідача - з урахуванням міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів), визначити розмір заробітної плати працівникам позивача, які згідно укладених договорів працюють на однакових посадах - продавець, та на однакових умовах праці.

Також, розмір заробітної плати ОСОБА_2 з урахуванням міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів) не розраховувався відповідачем і під час перевірки.

Крім того, під час перевірки ФОП ОСОБА_1 видано наказ № 3 від 31.08.2016, яким продавцям продовольчих товарів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 збільшено заробітну плату з 01.08.2016 в сумі 1470 грн. /а.с. 18/.

Таким чином, відповідачем не доведено наявність порушення позивачем статті 96 КЗпП та частини третьої статті 6 Закону України "Про оплату праці", з огляду на відсутність обґрунтованого розрахунку заробітної плати продавця ОСОБА_2 з урахуванням міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). При цьому, суд не уповноважений перебирати на себе функції суб'єкта владних повноважень щодо визначення вказаного розміру заробітної плати.

Стосовно порушення ФОП ОСОБА_1 частини шостої статті 95 КЗпП, статті 33 Закону України "Про оплату праці", а саме: не проведено індексацію заробітної плати ОСОБА_2 за лютий-квітень 2016 року, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною шостою статті 95 КЗпП заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про оплату праці" у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Зі змісту акта перевірки вбачається, що з 01.09.2015 ФОП ОСОБА_1 здійснено підвищення посадового окладу продавцю ОСОБА_2, відповідно, вересень 2015 року є базовим місяцем для нарахування індексації доходів працівників. За таких умов у лютому, березні та квітні 2016 року мала бути проведена індексація заробітної плати. При цьому, приріст індексу споживчих цін для індексації становить 1,4 % щомісячно.

Як свідчить книга нарахування заробітної плати за лютий-квітень 2016 року, індексація заробітної плати вказаному працівнику не проводилась.

Сторонами не заперечується, що під час перевірки ФОП ОСОБА_1 видано наказ № 4 від 31.08.2016, яким продавцю ОСОБА_2 нараховано індексацію за лютий-квітень 2016 року /а.с. 19/. Згідно з платіжною відомістю № 16 від 05.09.2016 за 2 половину серпня 2016 року здійснено виплату ОСОБА_2 суми донарахованої індексації /а.с. 20/.

Отже, матеріалами справи підтверджується нарахування ФОП ОСОБА_1 заробітної плати ОСОБА_2 за лютий-квітень 2016 року без проведення індексації, що є порушенням позивачем частини шостої статті 95 КЗпП, статті 33 Закону України "Про оплату праці".

Проте відповідно до частини другої статті 265 КЗпП юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Згідно із частиною другою статті 12 Закону України "Про оплату праці" норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями.

Постановою від 15.09.2016 № 16-20-203/740-126 на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 14500 грн (у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення) за порушення як статті 96 КЗпП та частини третьої статті 6 Закону України "Про оплату праці", так і частини шостої статті 95 КЗпП та статті 33 Закону України "Про оплату праці".

Враховуючи те, що суд не наділений повноваженнями щодо порядку застосування фінансової відповідальності, визначення розміру штрафних санкцій, а також не має права і повноважень самостійно, на власний розсуд, поділити суми застосованих санкцій, то, встановивши часткову протиправність постанови від 15.09.2016 № 16-20-203/740-126, зобов'язаний поновити порушене право позивача, скасуваши зазначену вище постанову повністю.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про визнання протиправною та скасування постанови від 15.09.2016 № 16-20-203/740-126 у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області про скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу від 15 вересня 2016 року № 16-20-203/740-126.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрат зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Суддя І.Г. Ясиновський