Справа № 2а-2557/12/2770
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року м. Київ К/800/21313/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Суддів Рецебуринського Ю.Й. (судді-доповідача),
Олексієнка М.М.,
Пасічник С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морська Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання забезпечити житловим приміщенням,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Севастополя від 7 грудня 2012 року та постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року,
В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: визнати неправомірною бездіяльність Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морська, військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України стосовно несвоєчасного отримання позивачем житла; зобов`язати Міністерство оборони України видати наказ стосовно фінансування у поточному році придбання ОСОБА_1 житлового приміщення для постійного проживання на склад сім`ї чотири особи; зобов`язати Севастопольську квартирно-експлуатаційну частину морська забезпечити позивача житловим приміщенням для постійного проживання на склад сім`ї чотири особи у порядку, передбаченому Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міністра оборони України від 30 листопада 2011 року №737 та Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року №1081 (далі Порядок); зобов`язати військову частину НОМЕР_1 погодити рішення Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської про забезпечення ОСОБА_1 житловим приміщенням для постійного проживання на склад сім`ї чотири особи.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Севастополя від 7 грудня 2012 року відмовлено у задоволенні позову.
Постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Севастополя від 7 грудня 2012 року та позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морська Міністерства оборони України щодо незабезпечення ОСОБА_1 житлом. Зобов`язано відповідачів забезпечити позивача житловим приміщенням у відповідності з чергою розподілу житла.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення та задовольнити позов.
Справа вирішується в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відсутні клопотання всіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів зазначає наступне.
Судами встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у Збройних Силах України х 1996 року по 2006 рік.
Наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України №422 від 1 грудня 2006 року та наказом Командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України №255 від 29 грудня 2006 року капітан-лейтенанта ОСОБА_1 звільнено у запас за підпунктом «г» пунктом 63 (у зв`язку зі скороченням штатів) із залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житла.
Згідно з довідкою №9/12-3962 від 6 грудня 2012 року позивач перебуває на квартирному обліку при військовій частині А 0825 у Севастопольському гарнізоні з 1 листопада 2001 року, номер в загальній черзі гарнізону 1070, номер в черзі осіб, які мають право на позачергове отримання житла -271.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 позивач перебуває на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 з 1 листопада 2001 року , номер в загальній черзі 77, номер в черзі осіб, які мають право на позачергове отримання житла 13.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі діяли у відповідності до вимог діючого законодавства, оскільки черга позивача по розподілу житла у Севастопольському гарнізоні ще не надійшла.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов частково, суд апеляційної інстанції зазначив, що погоджується з висновком суду першої інстанції щодо права позивача на забезпечення житлом виключно за чергою розподілу житла у Севастопольському гарнізоні, проте вважає, що існує порушення прав позивача на забезпечення житлом протягом 3-х років після звільнення.
У статті 12 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) визначено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР (далі - ЖК) та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 43 ЖК громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.
Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).
За статтею 46 ЖК громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.
Частиною першою цієї статті визначено перелік осіб, яким жилі приміщення надаються поза чергою: інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків; громадянам, житло яких внаслідок стихійного лиха стало непридатним для проживання; особам, направленим у порядку розподілу на роботу в іншу місцевість; дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також особам з їх числа у разі відсутності житла або неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; громадянам, незаконно засудженим і згодом реабілітованим, у разі неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення; дітям-інвалідам з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які проживають у сім`ях піклувальників, прийомних сім`ях, дитячих будинках сімейного типу, державних або інших соціальних установах, після досягнення повноліття, у разі якщо за висновком медико-соціальної експертизи вони можуть здійснювати самообслуговування і вести самостійний спосіб життя; сім`ям, які мають п`ятьох і більше дітей, та у разі народження у однієї жінки одночасно трьох і більше дітей; особам, обраним на виборну посаду, коли це зв`язано з переїздом в іншу місцевість; членам сім`ї народного депутата України у разі його смерті в період виконання депутатських обов`язків у Верховній Раді України на постійній основі; працівникам протитуберкульозних закладів у разі виникнення професійного захворювання на туберкульоз.
Згідно з частиною другою зазначеної статті поза чергою жиле приміщення може надаватися також в інших випадках, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.
Такий випадок передбачено у пункті 7 статті 6 Закону України від 24 березня 1998 року № 203/98-ВР «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ та деяких інших осіб та їх соціальний захист» (далі - Закон № 203/98-ВР), відповідно до якої у першу чергу забезпечуються житлом особи, які потребують поліпшення житлових умов.
Згідно з пунктом 29 Порядку військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.
Пунктом 32 Порядку визначено, що військовослужбовцям житло надається згідно з чергою.
Черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).
Відповідно до Інструкції військовослужбовці забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов (включення до Списків осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень (додаток 5) або Списків осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень).
Таким чином, жодним нормативним актом не встановлено переважне право на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків для осіб, які потребують поліпшення житлових умов.
Наведене дає підстави для висновку про те, що позивач має бути забезпечений житлом у порядку черги після того, як будуть забезпечені житлом особи, які перебувають у списку осіб, що мають право на позачергове одержання житла раніше нього, що відповідатиме положенням статті 43 ЖК.
Аналогічна правова позиція Верховного Суду України була викладена у постанові від 30 червня 2015 року (справа №21-682а15).
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду апеляційної інстанції щодо необхідності дотримання правил черговості при отриманні житла та наявності підстав для часткового задоволення позову.
Згідно з частиною першою статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Суд апеляційної інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятого ним рішення.
Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України

Судді Ю.Й. Рецебуринський

М.М. Олексієнко

С.С. Пасічник