Справа № 808/2203/16
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 рокусправа № 808/2203/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Іванова С.М. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2016 року у справі №808/2203/16 за позовом Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області 19 липня 2016 року звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1, згідно з яким, просить суд стягнути з відповідача податковий борг в розмірі 16983,73 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідачем не сплачено податкове зобов'язання нараховане контролюючим органом за результатами проведеної перевірки у розмірі 13450,98 грн. за основним платежем та 3532,75 грн. штрафні санкції. Вказана заборгованість виникла у зв'язку з порушенням термінів сплати узгоджених сум податкового зобов'язання передбачених п. 57.3 ст. 57 ПК України.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2016 року позов задоволено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що відповідачем не надано будь-яких доказів на спростування вимог позивача.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи. Просить постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2016 року у справі №808/2203/16 скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідач перебуває на податковому обліку Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області.

ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС в Запорізькій області на підставі акта № 245/08-27-17-02-20- про результати позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства було прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12.03.2015 року, яким донараховано відповідачу суму податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 13450,98 грн. з основного платежу та 3532,75 грн. зі штрафних санкцій.

Податкове повідомлення-рішення № від 12.03.2015 року направлено 12.03.2015 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу (а.с.17,18).

Однак зазначене поштове відправлення повернулдося на адресу Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.17).

Враховуючи положення статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення № від 12.03.2015 року вважається врученим відповідачу.

Судом встановлено, що сума податкових зобов'язань у розмірі 16983,73 грн. не була сплачена у визначені законом терміни та набула статусу податкового боргу.

Стягнення з відповідача суми податкового боргу у розмірі 16983,73 грн. є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В свою чергу пунктом 58.3 ст. 58 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Як вбачається з матеріалів справи, податкова вимога форми «Ф» №518-23 від 06.07.2015 року на загальну суму 16983,73 грн. направлена податковим органом поштовим звязком на адресу відповідача (АДРЕСА_1) повернулася на адресу Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.9-10).

Враховуючи те, що податкову вимогу відповідачем не отримано з незалежних від контролюючого органу причин, така вимога у відповідності до положень ст. 58 ПК України вважається врученною.

Доказів її скасування або відкликання суду не надано.

Відповідно до підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами, є органи державної податкової служби - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотримання якого покладається на органи державної податкової служби.

Пунктом 41.5 статті 41 Кодексу визначено, що органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень.

Згідно з пунктом 87.11. статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

При цьому визначене статтею 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України право податкового органу звернутися до суду з поданням про стягнення податкового боргу не виключає можливості податкового органу звернутися до суду у загальному порядку з відповідним адміністративним позовом.

Враховуючи наявність у відповідача узгодженої суми податкового боргу у розмірі 16983,73 грн., а також те, що відповідачу направлялася податкова вимога за Формою «Ф» №518-23 від 06.07.2015 року, яка у відповідності до положень п. 58.3 ст. 58 ПК України вважається врученою, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності стягнення з відповідача такого боргу.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи відповідача викладені в апеляційній скарзі про необєктивний розгляду судом першої інстанції важливих обставин які впливають на вирішення справи, а саме дослідження питання належності проведення перевірки за рузультатми якої було складено податкове повідомлення-рішення № від 12.03.2015 року на підставі якого виник податковий борг та правильність нарахування штрафних санкцій за цим податковим повідомленням рішенням, оскільки предметом спору у справі, що розглядається є стягнення з відповідача податкового боргу за цим податковим повідомленням-рішенням, а не законність дій щодо проведення перевірки чи законність податкового повідомлення-рішення.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 200, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2016 року у справі №808/2203/16 без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлений 23 грудня 2016 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко