Справа № 496/3006/16-а
Суддя: Драніков С. М.
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/3006/16-а
Провадження № 2-а/496/68/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Дранікова С.М.

при секретарі Камочкіній А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Овідіопольського району ДАІ УМВС України в Одеській області про скасування постанови ПС2 №080924 від 20.08.2016 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Управління Овідіопольського району ДАІ УМВС України в Одеській області та просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ПС2 №080924 від 20 серпня 2016 року про накладення на неї штрафу у розмірі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та визнати дії поліцейського ОСОБА_2, щодо складання вказаної постанови та накладення на неї штрафу, незаконними. Також від неї надійшло клопотання про відшкодування старшим сержантом ОСОБА_2 витрат на проїзд до суду.

У позовній заяві позивач зазначає, що 20 серпня 2016 року о 17:10 год. вона, керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухалась по смт. Авангард, вул. Ангарська, наближаючись до перехрестя вул. Ангарської та Овідіопольської дороги по крайній правій смузі, заздалегідь побачивши дорожній знак 2.1 ( дати дорогу) та 4.10 (круговий рух) знизила швидкість до повної зупинки та пропустила всі транспортні засоби. Зясувавши, що перехрестя вільне, продовжила подальший рух по круговому напрямку в крайній правій смузі, не створюючи перешкод іншим учасникам дорожнього руху. Після закінчення вказаного маневру була зупинена (вимога про зупинку була оголошена гучномовцем) старшим сержантом поліції ОСОБА_2, який повідомив про порушення п. 10.4 ПДР, а саме: позивачем створено аварійну ситуацію - транспортний засіб Тойота був вимушений змінити напрямок та швидкість руху, та склав відносно неї постанову ПС2 №080924 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вказаною постановою на позивача був накладений штраф у розмірі 425,00 грн. Позивач вважає постанову незаконною, оскільки, на вимогу позивача про надання доказів в порядку ст. 251 КУпАП, поліцейським було надано для огляду відео фіксацію, де видно, що транспортний засіб Тойота не змінював швидкість та напрямок руху, що суперечить словам поліцейського, проте ним все одно було складено постанову. В постанові зазначено, що позивач порушила ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 122 ч.2 КУпАП. Позивачем було отримано копію постанови, в оригіналі вона вказала «Отримала, але не згодна». Докази у порядку ст. 251 КУпАП не доведені, оскільки сама постанова не є підтверджуючим фактом скоєння адміністративного правопорушення та не містить фактичних даних, відсутні свідки, потерпілі та наявність відео фіксації не зазначена. Окрім висновків поліцейського в справі відсутні будь-які докази на підтвердження скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Старший сержант поліції Овідіопольського ВП в Одеській області ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки до суду не повідомив, ніяких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та оцінивши всі наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» розглядаючи відповідно до ст.293 КУпАП скаргу або протест на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення.

Судом встановлено, що 20 серпня 2016 року старшим сержантом поліції Овідіопольського ВП України в Одеській області ОСОБА_2 була винесена постанова ПС2 №080924 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, 20 серпня 2016 року о 17:10 год. на а/д Одеса - Білгород-Дністровський 10км +500м рухаючись по обїзній дорозі при виїзді на головну дорогу не пропустила автомобіль Тойота, д.н. 0221, який рухався по головній дорозі, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Посилання на пункт правил дорожнього руху, які були порушені, в постанові не вказано.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова повинна містити, в тому числі опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, інспектор не з'ясував всіх обставин, та не відобразив вказані обставини в постанові про накладення адміністративного стягнення.

Крім того, інспектором не було складено протоколу про адміністративне правопорушення, що є порушенням ст. 258 КУпАП.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Вищевказана норма не містить посилання на ст. 122 КУпАП.

Таким чином, інспектор зобов'язаний був скласти відповідний протокол про адміністративне правопорушення, перш ніж накладати на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Проте, інспектор одразу склав постанову про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до положень ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позивачка оскаржувала зазначене в постанові порушення і адміністративне стягнення, про що свідчить її запис в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення. Не зважаючи на вищезазначені вимоги законодавства, інспектором не було складено відповідного протоколу.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення водіями тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

09.11.2016 року судом було здійснено запит матеріалів справи про вказане правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122 ч.2 КУпАП. На адресу суду надійшла копія супровідного листа до ВДВС про надіслання для примусового виконання постанови та копія постанови. Будь яких інших документів до суду не надходило.

Частинами 1 та 2 ст. 71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на ст. 69 КАС - доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Окрім постанови ПС2 №080924 від 20 серпня 2016 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу відсутні будь-які докази порушення позивачкою ПДР, відповідальність за які передбачені ст.122 ч.2 КУпАП. Сама по собі постанова не може бути визнана доказом скоєння позивачкою адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому, у судовому засіданні доведений факт того, що в діях позивача відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідна постанова про адміністративне правопорушення складена без дотримання вимог чинного законодавства та є незаконною, а провадження у справі про адміністративне правопорушення повинно бути закрите.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи у сукупності представлені докази, суд вважає вимогу позивача стосовно відшкодування витрат на проїзд до суду такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачкою окрім самого клопотання не надано для суду, в порядку, передбаченому чинним законодавством, жодного документального доказу, яким позивачка підтверджує ці витрати.

Керуючисьст.ст. 23, 122, 245, 247, 251, 254, 256, 258, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 102 ,158-163 КАС України, Правилами дорожнього руху, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Овідіопольського району ДАІ УМВС України в Одеській області про скасування постанови ПС2 №080924 від 20.08.2016 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП задовольнити частково.

Визнати дії поліцейського ОСОБА_2, щодо складання постанови серії ПС2 №080924 від 20 серпня 2016 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу незаконними.

Скасувати постанову серії ПС2 №080924 від 20 серпня 2016 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В іншій частині відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Біляївський районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови або отримання її копії.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_3