Справа № 2-а-4010/10
Суддя: Загуменнова Н. М.
Дата ухвалення: 2010-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-4010/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" жовтня 2010 р. м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючої - судді Загуменнової Н.М.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього: ОСОБА_2 до

Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради про визнання дій неправомірними та стягнення невиплачених коштів, передбачених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього: ОСОБА_2

Олександровича звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської Ради неправомірними та стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської Ради недовиплачені кошти, які передбачені ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист

громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.09.2008 року по 01.09.2009 року, передбачені ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.09.2006 року по 01.09.2009 року, посилаючись на те, що вона та її неповнолітня итина є потерпілими від Чорнобильської катастрофи, позивачка проживає та працює в зоні гарантованого добровільного відселення.

Позивачка вважає, що проведення виплат в твердих сумах, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, а не в розмірах, визначених Законом України Про статус і соціальний захист населення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , порушує її права.

Сторони надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивачка позов підтримує, відповідач не визнає, наполягає на застосуванні позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка є потерпілою 3-ї категорії від Чорнобильської катастрофи, що стверджується посвідченням серії Б № 415639 с*, виданим 22.05.2009 року Житомирською облдержадміністрацією, замість серії Б № 273683, від 04.08.1995року наім.,я ОСОБА_1, серії Д № 414352* Л, виданим 1.10.1996 року Житомирською облдержадміністрацією на імя ОСОБА_2 Вона та її неповнолітня дитина роживають в м. Коростень ( дані паспорту а.с. 7) ( дані свідоцтва про народження а.с. ), який відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. З 22.01.1993 року о даний час працює Коростенський центр соціального захисту та

еабілітації громадян похилого віку, що стверджується даними її трудової книжки ( а.с. 14). В звязку з цим позивачка має право на отримання компенсацій, що встановлені ст. 7, 39 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які остраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" громадянам, які проживають на ериторії радіоактивного забруднення виплачується грошова допомога у звязку з бмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва - у зоні гарантованого обровільного відселення - в розмірі 40% мінімальної заробітної плати щомісяця.

Відповідно до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які остраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" громадянам, які працюють у зоні

гарантованого добровільного відселення на території радіоактивного забруднення передбачена доплата в розмірі 2-х мінімальних заробітних плат.

Позивачкою отримуються кошти відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ..., якою встановлені компенсації та доплати громадянам, які проживають та працюють на територіях радіоактивного забруднення.

Виходячи з пріоритетності законів над урядовими нормативними актами позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Однак суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, оскільки дія вказаних норм на 2006,2007 та 2008 роки в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати була зупинена згідно із Законами України « Про Державний бюджет України на 2006 рік », « Про Державний бюджет України на 2007 рік », «Про Державний бюджет України на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Рішеннями Конституційного суду України від 09.07.2007 року та від 22 травня 2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними) положення Закону України « Про Державний бюджет України на 2007 та на 2008 роки », в тому числі абзац другий, третій та четвертий частини першої ст..37, абзац другий, третій, четвертий частини першої та частини другої ст..39 « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи».

Дані рішення є чинними з моменту їх винесення і мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді позовів у зв,язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними.

Положення Закону України « Про Державний бюджет України на 2006 рік» не визнані неконституційними, а тому є чинними на даний час.

Таким чином вимоги позивачки про стягнення недоотриманих коштів підлягають задоволенню за ст. 37 за період з 01.09.2008 року по 01. 09.2009 року, а за ст. 39 за період з 01.07.2007 року по 31.12.2007 року таз 01.06.2008 року по 01.09.2009 року.

При стягненні коштів суд виходить з розміру мінімальних заробітних плат, які діяли у вказаних періодах, а саме:

-з 1.10.2008 р. -545 грн.

-з 1.12.2008 р. - 605 грн.

-з 01.04.2009р. -625 грн.

-з 01.07.2009р. -630грн.

В звязку з викладеним, розмір недовиплачених позивачці коштів, передбачених ст. 37 вищевказаного Закону у розмірі 40% мінімальної заробітної плати щомісяця, за мінусом одержаних коштів по 2,10 грн. щомісяця становитиме: ( 12 міс. х 4 грн.20 коп. ( по 2 грн.

10 коп. х 2 чоловік) = 50,40 грн.) виходячи з розрахунку 5685,60 грн.

-з 01.09.2008 р. по 01.10.2008 р. -(525 грн. х 40 % ) х 1 міс. х 2 = 420 грн

- з 01.10.2008 р. по 01.12.2008 р. - (545 грн. х 40 % ) х 2 міс. х 2= 872 грн

- з 01.12.2008 р. по 01.04.2009 р. - (605 грн. х 40 %) х 4 міс. х 2 = 1936 грн

- з 01.04.2009 р. по 01.07.2009 р. - (625 грн. х 40 %) х 3 міс. х 2 = 1500 грн

- з 01.07.2009 р. по 01.09.2009 р. - (630 грн. х 40 %) х 2 міс.х2 = 1008 грн а всього- 5736 грн.

Таким чином: 5736 - 50,40 = 5685,60 грн.

Розмір недовиплачених позивачці коштів, передбачених ст. 39 вищезазначеного Закону у розмірі 2-х мінімальних заробітних плат щомісяця, за мінусом одержаних коштів в сумі 220 грн.50 коп, виходячи з розрахунку становить - 22669,50 грн., а саме:

-з 01.07.2007 р. по 01-.10.2007 р.-(440 грн. х2)х 3 міс. = 2640 грн.

-з 01.10.2007 р. по 31.12.2007 р.-(460 грн. х2)х 3 міс. = 2760 грн.

з 01.06.2008 р. по 01.10.2008 р.- ( 525 грн. х 2)х 4 міс. = 4200 грн. з 01.10.2008 р. по 01.12.2008р. - (545 грн. х 2 ) х 2 міс.= 2180 грн -з 01.12.2008 р. по 01.04.2009 р. - (605 грн. х 2 ) х 4 міс.= 4840 грн з 01.04.2009 р. по 01.07.2009р. - (625 грн. х 2 ) х 3 міс.= 3750 грн ¦з 01.07.2009 р. по 01.09.2009р. - (630 грн. х 2 ) х 2 міс.= 2520 грн

Таким чином : 22890 грн. - 220,50 грн. = 22669,50 грн.

Всього: 22669,50 грн. + 5685,60 грн. = 28535,10 грн.

Відповідно до „Порядку використання коштів Державного бюджету України на виконання ірограм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від Ю.09.2005 року № 936 - виплата компенсацій, передбачених ст. 37 Закону України „Про зтатус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської (атастрофи працюючим і непрацюючим громадянам, пенсіонерам проводиться центрами іо нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту заселення районних(міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах зад за місцем реєстрації особи, яка є потерпілою від аварії на ЧАЕС, а тому суд стягує сошти з Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської Ради.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 159 - 163 КАС України, ст.19 Конституції України, ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , Постановою Кабінету Міністрів України № 936 від 20.09.2005 року, рішеннями Конституційного Суду України № 6 - рп/2007 від 09.07.2007 року та № 10 -рп/2008 від 22.05.2008 року, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення (оростенської міської ради щодо виплати ОСОБА_1 в

зеповному обсязі коштів, передбачених ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської зади на користь ОСОБА_1 недовиплачені кошти: -

іередбачені ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 5685 грн.60 коп, за період з 01.09.2008 року по

01.09.2009року, - передбачені ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 22669 грн. 50 коп., а всього 28535 грн. 10 коп, за період з 01.07.2007 року по 31.12.2007 року таз 01.06.2008 року по

01.09.2009року.

(Сума визначена без вирахування обов,язкових платежів та обов,язкових податків).

В решті позову відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти цнів з дня отримання копії постанови, так як воналрийнята у письмовому провадженні.

Суддя