Справа № 815/2250/16
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 грудня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/2250/16

Суддя Одеського апеляційного адміністративного суду Коваль М.П., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року по справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа № 815/2250/16 разом з апеляційною скаргою Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року по справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги.

В поданій апеляційній апелянтом, зокрема, ставиться питання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги. В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт послався на те, що отримавши оскаржуване рішення, Ізмаїльською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області було подано первинну апеляційну скаргу на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року в межах строку, визначеного КАС України. Разом з тим, ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року вказану скаргу було залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ч. 6 ст. 187 КАС України в частині надання документу про сплату судового збору, у звязку із чим апелянту надано термін для усунення недоліків поданої апеляційної скарги у строк до 07.11.2016 року. Проте, як зазначає апелянт, станом на момент прийняття вказаного рішення та до закінчення строку наданого судом, у Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області були відсутні кошти для сплату судового збору за подану апеляційну скаргу. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2016 року, у звязку з невиконанням наведеної ухвали, подану апеляційну скаргу було повернуто апелянту. Враховуючи, що апелянту повернуто апеляційну скаргу та з огляду отримання ним коштів для оплати судового збору, Ізмаїльська ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області 06.12.2016 року повторно звернулась до суду із скаргою на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року.

Перевіривши матеріали справи та заявлене клопотання, суддя приходить до висновку про необхідність поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження вказаного рішення суду з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 189 КАС України встановлено, що до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

У відповідності до приписів п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Разом з цим, за правилами ч. 6 ст. 108 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Таким чином, повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, не позбавляє цю особу права на повторне звернення із скаргою в порядку, встановленому законом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

З матеріалів справи вбачається, що 08.09.2016 року було проголошено вступну та резолютивну частину оскаржуваного рішення. Повний текст оскаржуваної постанови отримано апелянтом 20.09.2016 року.

Повторно із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції відповідач звернувся 06.12.2016 року, тобто із сплином десятиденного строку на його оскарження, встановленого ч. 2 ст. 186 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

З наведеного вбачається, що підставою для поновлення пропущеного строку, встановленого законом та протягом якого особа має вчинити певні процесуальні дії, є наявність поважних причин пропуску цього строку, а також ґрунтовних обставин, з якими пов'язаний його пропуск.

Як зазначає апелянт та підтверджується матеріалами справи, підставою для повторного звернення до суду апеляційної інстанції із скаргою на рішення суду першої інстанції у цій справі стало повернення первинної скарги.

Разом з цим, як показують матеріали справи, апелянтом додержано десятиденний термін звернення до суду із первинною апеляційною скаргою та вбачаються обставини, за якими апеляційна скарга приводилась апелянтом у відповідність із ст. 186 КАС України, тобто умови, наявність яких не викликала у скаржника необхідності в повторному зверненні із скаргою та з якими пов'язаний сплив строку на звернення із повторною скаргою.

Також, суддя-доповідач враховує, що із повторною скаргою на рішення суду першої інстанції апелянт звернувся у звязку із одержанням документу про оплату судового збору, відсутність якого була підставою для повернення апеляційної скарги, а отже із настанням події, з якою у скаржника повязувались обставини, що вплинули на несвоєчасність вчинення процесуальних дій.

Таким чином, оскільки з матеріалів справи вбачаються обставини, що безпосередньо унеможливили вчинення апелянтом певних процесуальних дій у визначений законом строк, а також ініціювали повторне звернення із скаргою, ці обставини підтверджуються належними засобами доказування, суддя приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на подання апеляційної скарги та про необхідність поновлення цього строку на підставі ч. 1 ст. 102 КАС України.

Також, при вирішення питання щодо поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суддя вважає за необхідне звернути увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини (у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року) виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух, а право на право на доступ до суду, закріплене у Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати зазначеній Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Враховуючи, що недоліків апеляційної скарги не встановлено, вважаю за можливе відкрити апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст. 102, 187, 189 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Поновити Ізмаїльській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області строк на апеляційне оскарження постанови Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року по справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги.

Особи, які беруть участь у справі, мають право подати клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх відсутності.

Запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати до Одеського апеляційного адміністративного суду заперечення на апеляційну скаргу.

Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття апеляційного провадження, копії апеляційної скарги та інформацію про їхні права та обовязки.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: М.П. Коваль