Справа № 683/3237/16-а
Суддя: Андрощук Є. М.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 683/3237/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Андрощук Є.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобовязати дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду Хмельницької області про визнання дій протиправними та скасувати розпорядження Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду Хмельницької області в частині визначення їй загального проценту розрахунку пенсії державного службовця від заробітку у розмірі 60 %; зобовязати Старокостянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду Хмельницької області здійснити їй перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням 85 % від суми заробітку, з якого сплачувались страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 01.01.2016р. з врахуванням довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області №102 від 23.02.2016р. В обґрунтування позову зазначила, що з 13 серпня 2008 року вона отримує пенсію розраховану згідно ЗУ «Про державну службу» в розмірі 85 % від заробітку. Постановою Старокостянтинівського райсуду від 01.07.2016р. зобовязано Старокостянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду Хмельницької області здійснити їй перерахунок пенсії державного службовця з 01.01.2016р. з врахуванням довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області №102 від 23.02.2016р. У листопаді 2016р. відповідач на виконання вказаної постанови суду здійснив перерахунок пенсії з 01.01.2016р. однак у розмірі 60 % суми заробітної плати працюючого держслужбовця, про що повідомив листом 02.11.2016р. Такі дії суперечать вимогам ч.2,5 ст. 37 ЗУ від 16.12.1993р. №3723-ХІІ «Про державну службу» (в редакції, чинні на час призначення пенсії), ЗУ від 08.07.2011р. №3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», п.2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону.

Заперечуючи проти позову, відповідач надіслав письмові заперечення, в яких зазначив, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213VIII з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначено пенсії відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Тому з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах зазначеного закону, не призначається, раніше призначені не перераховуються.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що позивач перебуває на обліку в Старокостянтинівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Хмельницької області та отримує пенсію за віком, призначену згідно Закону України «Про державну службу» з 13.08.2008 року. в розмірі 85 % від заробітку.

Постановою Старокостянтинівського райсуду від 01.07.2016р. зобовязано Старокостянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду Хмельницької області здійснити перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2016р. на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області №102 від 23.02.2016р.

Відповідач на виконання вказаної постанови суду здійснив перерахунок пенсії з 01.01.2016р. однак у розмірі 60 % суми заробітної плати працюючого держслужбовця, про що повідомив листом позивача 02.11.2016р.

Такі дії відповідача суд вважає не правомірними, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу, в редакції чинній на час призначення пенсії позивачці, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

З 1 жовтня 2011 року вступив у силу Закон України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року, яким внесено зміни до ст.37 Закону України Про державну службу, відповідно до яких пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, положення ч.3 ст.37 Закону України Про державну службу щодо призначення державним службовцям пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90% від посадового окладу та встановлених надбавок, втратили чинність у звязку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи.

Як встановлено судом, позивачу призначена пенсія за віком з 13 серпня 2008 року відповідно до ч.3 ст.37 Закону України Про державну службу в розмірі 85% від суми її посадового окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативних актів) вказав, що за ч.1 ст.58

Конституції України дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, відповідно до положень Конституції України та вказаного рішення Конституційного Суду України встановлений позивачу розмір пенсії у 85 % від суми її посадового окладу з урахуванням надбавок не може бути зменшений.

Більше того, підстави та порядок перерахунку пенсії державним службовцям регулює ст.37-1 Закону України Про державну службу, положення якої щодо перерахунку пенсії у звязку із прийняттям Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи не зазнали змін.

Так, згідно із ст.37-1 Закону України Про державну службу, чинного на 1 грудня 2014 року, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до положень ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески;суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно положень ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

З огляду на викладене, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Для вирішення спірних правовідносин підлягають застосуванню спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, зокрема ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», натомість положення Законів України «Про державну службу» та «;Про оплату праці» є загальними.

Така позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 лютого 2012 року (справа №21-430а11), яка відповідно приписів ч.2 ст.244- 1 КАС України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із статті 22 Конституції України слідує, що закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Безпідставним є посилання відповідача на відсутність у мене права на перерахунок пенсії з огляду на положення пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до

деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02.03.2015р.

Так, відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02.03.2015р. з 1 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

У звязку з викладеним з 1 червня 2015р. пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, а раніше призначені пенсії не переховуються.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України в своєму рішенні у справі №1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09.02.1999 № 1- рп/99 роз'яснив, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Конституційний Суд України у мотивувальній частині свого рішення зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення ч.1 ст.58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Вказаний конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Відтак, оскільки пенсія призначена позивачу у травні 2014 року, тобто, до набрання чинності зазначеною нормою права, то дія Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02.03.2015р. на правовідносини, що виникли, непоширюється.

З врахуванням викладеного, керуючись Законом України «Про оплату праці», Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», Конституцією України.

З урахуванням зазначених обставин суд вважає, що відповідач при перерахунку пенсії позивачці відповідно до статті 37-1 Закону України Про державну службу необґрунтовано зменшив призначений їй розмір пенсії з 85 %, який був визначений на підставі ч.3 ст.37 вказаного Закону, чинного станом на 10 квітня 2013 року, на 60 % від суми заробітної плати та не взяв до уваги розмір зарплати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії зазначеного у довідці територіального управління Державної судової адміністрації в Хмельницькій області №102 від 23 лютого 2016 року, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 71, 86, 94, 158-163, 183-2, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити. Визнання дій Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду Хмельницької області протиправними та скасувати розпорядження Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду Хмельницької області в частині визначення ОСОБА_1 загального проценту розрахунку пенсії державного службовця від заробітку у розмірі 60%; зобовязати Старокостянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду Хмельницької області здійснити перерахунок пенсії державного службовця ОСОБА_1 з урахуванням 85 % від суми заробітку, з якого сплачувались страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 01.01.2016р. з врахуванням довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області №102 від 23.02.2016р.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 551,2 грн. судових витрат.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: