Справа № 806/2215/15
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" грудня 2016 р. м. Київ К/800/49197/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шведа Е.Ю.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за

касаційною скаргою ОСОБА_2

на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2015 року

та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року

у справі № 806/2215/15

за позовом Прокурора міста Житомира в інтересах держави

до Реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції Житомирської області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області,

треті особи: ОСОБА_2, Міська громадська організація «Футбольний клуб «Житомир»,

про зобов'язання вчинити дії, скасування рішення,

встановив:

Прокурор міста Житомира в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції Житомирської області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області (далі - Інспекція), в якому просив:

- зобов'язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України в особі Інспекції скасувати державну реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстровану за № ЖТ 63 від 08 липня 2014 року;

- скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції Баренка Є.О. № 14515628 від 17 липня 2014 року про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна № 01 - житловий будинок, що розташований за адресою: м. Житомир, проїзд Кам'янський, 8.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2015 року позов задоволено частково: зобов'язано Державну архітектурно-будівельну інспекцію України в особі Інспекції скасувати державну реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстровану за № ЖТ 63 від 08 липня 2014 року, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції змінено: скасовано державну реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстровану за № ЖТ 63 від 08 липня 2014 року.

У касаційній скарзі третя особа, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів скасувати, ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову. Касаційна скарга мотивована тим, що судами не встановлено підстав вважати об'єкт будівництва самочинним будівництвом. Зазначає, що прокурор не мав права набувати статусу позивача, а відтак не мав підстав для звернення до суду з даним позовом, оскільки такими повноваженнями наділена Інспекція, при цьому, ним пропущено строк звернення до суду з позовом. Крім того, зазначає, що суд апеляційної інстанції в порушення норм процесуального права безпідставно вийшов за межі позовних вимог, скасувавши державну реєстрацію декларації.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступних висновків.

Судами встановлено, що рішенням Житомирської міської ради № 516 від 28 грудня 2007 року міській громадській організації «Футбольний клуб «Житомир» погоджено місце розташування фізкультурно-оздоровчого комплексу з житловими квартирами по проїзду Кам'янському, 8 та надано дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Рішенням Житомирської міської ради № 1136 від 23 грудня 2009 року міській громадській організації «Футбольний клуб «Житомир» на підставі проекту землеустрою надано право користування на земельну ділянку за адресою: м. Житомир, проїзд Кам'янський, 8 та 18 травня 2010 року укладено відплатний договір оренди строком на 5 років для її житлової забудови та громадського призначення.

На підставі вказаних документів директор міської громадської організації «Футбольний клуб «Житомир» ОСОБА_4 подав до Інспекції декларацію про початок виконання будівельних робіт за адресою: м. Житомир, проїзд Кам'янський, 8, яка зареєстрована 06 вересня 2012 року за № ЖТ 8. Об'єктом будівництва згідно з вказаною декларацією є будинок фізкультурно-оздоровчого комплексу з житловими квартирами, 2 категорія складності.

В подальшому замовником - міською громадською організацією «Футбольний клуб «Житомир» в особі директора ОСОБА_5 до Інспекції подано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації,яка зареєстрована 08 липня 2014 року за № ЖТ 63.

Згідно з поданою декларацією закінченим будівництвом об'єктом, відповідно до будівельного паспорта, є: будинок фізкультурно-оздоровчого комплексу - житловий будинок з допоміжною будівлею, гаражем.

17 липня 2014 року Реєстраційною службою Житомирського міського управління юстиції зазначені відомості про реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації внесено до Реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна.

Крім того, судами встановлено, що Інспекцією проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил об'єкта будівництва, за результатами якої складено відповідний акт від 22 липня 2014 року.

Вказаним актом перевірки зафіксовано наведення недостовірних даних в декларації про початок виконання будівельних робіт № ЖТ 8 від 06 вересня 2012 року та в декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ЖТ 63 від 08 липня 2014 року в назві об'єкта будівництва, а саме: найменування об'єкта будівництва згідно з робочим проектом «Одноквартирний житловий будинок по проїзду Кам'янському, 8 в місті Житомирі» шифр об'єкту 35.П/09 від 2009 року не відповідає назвам об'єктів зазначених в деклараціях та фактично виконаним роботам, чим порушено п. 8 ст. 36, п. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 9 «Порядку виконання будівельних робіт», затвердженого постановою КМУ № 466 від 13.04.2011 та п. 19 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», затвердженого постановою КМУ № 461 від 13.04.2011.

На підставі вказаного акту та виявленого порушення Інспекцією складено протокол про правопорушення від 22 липня 2014 року, видано припис № 66 від 22 липня 2014 року про усунення встановленого порушення та постановою № 49/6-ю/вих/4/2996/14 накладено штраф на міську громадську організацію «Футбольний клуб «Житомир» в сумі 54810 грн.

Прокурор, вважаючи, що декларація про готовність об'єкта до експлуатації, яка зареєстрована 08 липня 2014 року за № ЖТ 63, суперечить вимогам ст. 391 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки містить недостовірні дані, звернувся до суду з даним позовом про скасування її реєстрації.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновками якого частково погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки встановлено факт зазначення в декларації про готовність об'єкта до експлуатації недостовірних відомостей, реєстрації такої декларації підлягає скасуванню. При цьому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог саме шляхом скасування державної реєстрації вказаної декларації, а не зобов'язання відповідача вчинити такі дії.

Суд касаційної інстанції вважає передчасними такі висновки судів, з огляду на наступне.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги відповідно до ст. 220 КАС України. Оскільки судом апеляційної інстанції не переглядалось рішення суду першої інстанції в частині вимог про скасування рішення державного реєстратора реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції Баренка Є.О., суд касаційної інстанції не має процесуальних повноважень здійснювати перегляд рішень судів в зазначеній частині вимог відповідно до ст. 211 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Також відповідно до ч.ч. 8, 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Ч.ч. 1 та 2 ст. 391 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що у разі якщо замовник самостійно виявив технічну помилку у надісланому повідомленні про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт, зареєстрованій декларації про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт або про готовність об'єкта до експлуатації, а також у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до закону, до такого повідомлення або декларації вносяться зміни у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Замовник зобов'язаний протягом трьох робочих днів надати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю відповідних відомостей до реєстру, а також до повідомлення або декларації.

У разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Зі змісту наведених норм вбачається, що у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт/ готовність об'єкта до експлуатації, до такої декларації вносяться зміни у випадку, якщо не має підстав вважати об'єкт самочинним будівництвом або реєстрація такої декларації підлягає скасуванню у випадку, якщо є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Об'єкт слід вважати самочинним будівництвом, зокрема, за наявності хоча б однієї з таких обставин:

- об'єкт збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети;

- об'єкт будується без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи;

- об'єкт будується без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

Судом першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, зазначено, що міською громадською організацією «Футбольний клуб «Житомир» наведено недостовірні дані в декларації про початок виконання будівельних робіт та в декларації про готовність об'єкта до експлуатації в назві об'єкта будівництва, а саме: найменування об'єкта будівництва згідно з робочим проектом «Одноквартирний житловий будинок по проїзду Кам'янському, 8 в місті Житомирі» не відповідає назвам об'єктів зазначених в деклараціях та фактично виконаним роботам.

Суди дійшли висновку, що зазначення недостовірних даних у вказаних деклараціях, є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Однак, як слідує з норми ч. 2 ст. 391 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зазначення недостовірних відомостей у відповідній декларації не є достатньою підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, для цього необхідним є наявність також вказаних вище обставин.

При цьому, варто зазначити, що зазначення недостовірних відомостей в декларації про початок виконання будівельних робіт/готовність об'єкта до експлуатації є самостійними видами правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідальність за вчинення яких передбачена Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Отже, вирішуючи спір суди не встановили чи існували підстави, передбачені ч. 2 ст. 391 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», за наявності яких об'єкт будівництва «Будівництво будинку фізкультурно-оздоровчого комплексу - житловий будинок з допоміжною будівлею, гаражем» слід вважати самочинним будівництвом, що в свою чергу є підставою для скасування реєстрації декларації готовність об'єкта до експлуатації.

Без з'ясування вказаних обставин неможливо перевірити підставність позовних вимог прокурора.

Наведені порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій унеможливлюють постановлення законного та обґрунтованого рішення в даній справі, оскільки без їх виправлення неможливо повно, всебічно та об'єктивно дати оцінку спірним правовідносинам.

Суд касаційної інстанції не має повноважень виправити допущені судами порушення норм процесуального права.

При цьому, суд касаційної інстанції вважає безпідставними доводи третьої особи про те, що прокурор не мав права набувати статусу позивача, а відтак не мав повноважень на звернення до суду з даним позовом, оскільки такими повноваженнями наділена Інспекція, та про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом, з огляду на таке.

За змістом ст. 60 КАС України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

З наведених норм слідує висновок, що прокурор наділений повноваженнями звернення до суду з позовом в інтересах держави, при цьому обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. В разі ж відсутності в такого органу повноважень щодо звернення до адміністративного суду, прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до ст. 50 КАС України орган державної влади може бути позивачем в адміністративній справі у випадках, передбачених ч. 4 вказаної статті та, зокрема, у випадку, передбаченому законом.

Оскільки Інспекція не наділена законодавчими повноваженнями звертатись до суду з позовом про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, є відповідачем у даній справі і, відповідно, не може сама до себе звернутись з позовом, прокурор набув статуту позивача, відтак мав повноваження звернутись до суду з даним позовом.

Також безпідставними є доводи третьої особи з приводу пропуску прокурором строку звернення до суду з позовом, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що про порушення прав прокурор дізнався 30 грудня 2014 року, відтак, звертаючись в червні 2015 року до суду з позовом, дотримався строків, передбачених КАС України, що не спростовано третьою особою.

Таким чином, судами неповно встановлені обставини у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За таких обставин, рішення судів підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, повно і всебічно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають значення для справи, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2015 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: