Справа № 539/2050/16-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2016-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 листопада 2016 року м. Київ К/800/31296/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 вересня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області про відмову у перерахунку пенсії,

встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправними дії Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії відповідно до довідки № 28/016 виданої ТДВ "Лічмаш-Прилад" від 19.04.2016; скасувати рішення Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 08.06.2016 № 238; зобов`язати Лубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області перерахувати та сплачувати позивачу пенсії відповідно до довідки № 28/016 виданої ТДВ "Лічмаш-Прилад" від 19.04.2016 із суми 1873,70 грн., за один повний мвсяць роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 01.07.1986 по 31.07.1986 починаючи з 06.01.2016 з урахуванням сплаченого.

Поставною Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.09.2016 залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2016 у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції, та направити справу на новий судовий розгляд.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач працював на ТДВ «Лічмаш-Прилад» і з 01.06.1986 був призваний на військові збори та 08.06.1986 направлений на роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, де перебував з 08.06.1986 по 04.08.1986, що підтверджується довідкою військової частини.

Позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, є інвалідом другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного із роботами по ліквідації аварії та отримує пенсію призначену відповідно до статті 57 Закону України № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В квітні 2016 року позивач звернувся до ТДВ «Лічмаш-Прилад», оскільки вважав, що розмір виплаченої йому заробітної плати за роботу в зоні відчуження не відповідав положенням нормативно-правових актів, які діяли на той час і були під грифом «таємно» та для службового користування, зокрема, постанови Ради міністрів УРСР та Української республіканської ради професіональних спілок від 10 червня 1986 року №207-7; постанови ЦК КПРС Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, всесоюзної центральної ради професіональних спілок від 07 травня 1986 року № 524-156; розпорядження РМ СРСР від 23 травня 1986 року № 1031 рс «Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС»; розпорядження РМ СРСР від 17 травня 1986 року № 964 рс «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати»; постанови РМ СРСР всесоюзної центральної ради професійних спілок від 05 червня 1986 року № 665-195; постанови РМ УРСР від 08 травня 1986 року № 168-5 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення робітників підприємств організацій зони ЧАЕС» та листа Держкомпраці УРСР від 23 вересня 1986 року №136-с.

19.04.2016 ТДВ «Лічмаш-Прилад» було перераховано заробітну плату за період з 01 липня по 31 липня 1986 року, з урахуванням вказаних нормативних актів та видана нова довідка від 06.06.2016 №10 для перерахунку пенсії відповідно до постанови КМ України № 1210, яку він разом із іншими документами надав Лубенському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавської області для перерахунку пенсії.

Рішенням Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавської області від 08.06.2016 № 238 позивачеві відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки обчислення заробітку за роботу в зоні відчуження за червень-вересень 1986 року проведено з порушенням норм чинного законодавства.

Зі змісту довідки про заробітну плату №28/016 від 19.04.2016 та доданого розрахунку вбачається, що перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 здійснений на підставі його заяви у зв`язку з розсекреченням нормативних актів за період його роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, з урахуванням постанови Ради Міністрів СРСР №524-156, тобто сума заробітку розрахована за підвищеними на 100% тарифними ставками (посадовими окладами), незалежно від населеного пункту, де вони перебували, відповідно до постанови Ради міністрів СРСР та ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 655-195 (підвищення тарифної ставки на 100%) і постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10 червня 1986 року № 207-7 (максимальний розмір премії 60% на кратну оплату праці).

Особам, призваним на військові збори і направленим в зону відчуження для ліквідації аварії на ЧАЕС, премія могла бути виплачена на загальних підставах за основним місцем роботи. Встановлений законодавством граничний розмір премії складав 60 відсотків тарифної ставки (окладу) на місяць. Конкретний розмір премії встановлювався на кожному підприємстві безпосередньо, але не вище 60 відсотків тарифної ставки (окладу).Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР І Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 року №153/10-43 премія за роботу працівника в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Таким чином, якщо до призову на військові збори премія працівникові нараховувалась систематично, за період виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження, премія також повинна бути нарахована в тих же розмірах, як і працівникам підприємства, які не брали участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тобто у відповідності з діючим положенням про преміювання, відповідно премія призваному на військові збори за період виконання робіт в зоні ЧАЕС повинна була нарахована в розмірі 60%. Якщо на підприємстві премія не була передбачена, або передбачена у меншому розмірі, підстав для нарахування премії в розмірі 60% немає.

Наявні на підприємстві документи про нарахування заробітної плати не підтверджують факт встановлення на підприємстві премій в розмірі 60%.

Відповідно до пункту 10 постанови Ради міністрів СРСР та ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 655-195, Міністерству цивільної авіації та Державному комітету СРСР по гідрометеорології та контролю природного середовища надано право здійснювати оплату праці інженерів, техніків та інших робітників, зайнятих на обслуговуванні літаків, гелікоптерів та іншого обладнання, що використовується для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС, а також робітників, зайнятих дезактивацією цієї техніки та заражених ділянок місцевості, по підвищеним на 100% тарифним ставкам (окладам).

Отже, за приписами наведеної норми, такі виплати здійснювали Міністерство цивільної авіації та Державний комітет СРСР по гідрометеорології та контролю природного середовища, яким надано право, а не обов`язок, здійснювати оплату праці осіб по підвищеним на 100% тарифним ставкам (окладам), за умови зайнятості цих осіб на обслуговуванні літаків, гелікоптерів та іншого обладнання, що використовується для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС, а також робітників, зайнятих дезактивацією цієї техніки та заражених ділянок місцевості.

Разом з тим, позивачем не надано документи, що підтверджують виділення коштів уповноваженими установами ТДВ «Лічмаш-Прилад» у 1986 році для здійснення таких виплат працівникам, задіяним у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС та виконання позивачем саме таких робіт, оплата яких здійснюється за підвищеними на 100% тарифними ставками.

Частиною 1 статті 54 Закону № 796-XII встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

З 01 січня 2012 року набрала чинності постанова КМ України №1210, якою затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, пунктом 7 якої встановлено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Водночас, частиною 4 статті 15 Закону № 796-ХІІ встановлено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Отже, розмір призначеної за Законом № 796-ХІІ пенсії, обчислюється виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, який зазначається у довідках, виданих підприємствами, установами та організаціями на яких працювали особи, що мають право на таку пенсію.

При цьому, пунктом 7 постанови КМ України №1210 визначений перелік обов`язкових відомостей, які повинні бути зазначені у таких довідках. Відсутність таких даних у довідці виключає можливість проведення перерахунку пенсії відповідно до цього пункту.

Відповідно до частини 2 статті 40 Закону № 796-ХІІ військовозобов`язаним, вільнонайманим, призваним та направленим для ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а також тим, які несуть службу на території радіаційного забруднення, оплата праці провадиться згідно зі статтею 39 цього Закону за всі календарні дні роботи на підставі довідки, яка надається військовою частиною.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що невід`ємною складовою підстав та порядку перерахунку пенсії є беззаперечне підтвердження відомостей, що містяться в довідці, відповідними первинними документами бухгалтерського обліку про тривалість робочого дня та місце її виконання.

Такого ж висновку Верховний Суд України дійшов у постанові від 04 листопада 2015 року (справа № 21-3120а15).

Таким чином, в довідці про заробітну плату №28/016 від 19.04.2016 року, виданій ТДВ «Лічмаш-Прилад» безпідставно застосовано кратність до тарифної ставки, підвищеної на 100 відсотків, а сума премії у розмірі 60 відсотків безпідставно розрахована та включена до довідки, оскільки не підтверджена первинними документами підприємства щодо встановленого такого розміру премії у 1986 році за роботу в зоні ЧАЕС.

Отже, позивачу було проведено умовний розрахунок заробітної плати, не підтверджений первинними документами, який позивач міг би отримувати при застосуванні нормативних актів 1986-1988 років, та видано відповідну довідку.

Врахувуючи вищевикладене, суди першої та апеляційної інтстанцій дійшли правомірнорго висновку, що рішення відповідача від 08.06.2016 №238 про відому в перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату №28/016 від 19.04.2016, виданій ТДВ «Лічмаш-Прилад» мотивоване проведенням обчислення заробітку за роботу в зоні відчуження за період з 01.07.1986 по 31.07.1986 з порушенням чинного законодавства, є законним.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 вересня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області про відмову у перерахунку пенсії.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Мороз