Справа № 2а/0270/4674/12
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року м. Київ К/800/10069/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Пасічник С.С.,

Стародуба О.П.,

провівши у порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи

за позовною заявою Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці до Відкритого акціонерного товариства «Вінницька обласна друкарня» про стягнення заборгованості,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Вінницька обласна друкарня» на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці пред'явило в суд позов, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню витрат з виплати і доставки пенсій, призначених відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-XII) працівникам відповідача за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України (далі список № 2), за період з березня по вересень 2012 року у розмірі 31701,30 грн.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2012 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2013 року, позов задоволено.

Стягнуто з відповідача заборгованість по відшкодуванню витрат з виплати та доставки пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 у розмірі 31701,30 грн.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухвалених ними рішень та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами встановлено, що відкрите акціонерне товариство «Вінницька обласна друкарня» перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Вінниці та є платником збору та інших обов'язкових платежів.

Крім того, встановлено, що фактично заборгованість по відшкодуванню витрат з виплати та доставки пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 за період з березня 2012 року по вересень 2012 року наявна в сумі 31701,30 грн. щодо громадян ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, оскільки останні працювали на підприємстві відповідача, і мають пільговий стаж роботи, що дає їм право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Задовольняючи позов суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що вимога відшкодування витрат з виплати та доставки пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 є правомірною, оскільки відповідає вимогам закону.

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону №1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом №1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону №1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

На момент набрання чинності Законом №1058-IV питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII, було врегульовано Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року №400/97-ВР, відповідно до пунктів 1 та 2 статті 1 якого відповідач є платником збору на обов'язкове державне пенсійне забезпечення.

Згідно ж з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону №400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»«з» статті 13 Закону №1788-XII до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону.

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону №400/97-ВР встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Отже, колегія суддів зазначає, що висновки судів попередніх інстанцій у справі, що розглядається, про обов'язок відповідача відшкодувати позивачу витрати з виплати та доставки пенсій, призначених працівникам відповідача відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону №1788-XII, ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та відповідають правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постановах від 31 січня 2011 року №21-69а10; від 13 лютого 2012 року №21-11а-12.

Також, відповідач посилається на протиправність включення позивачем до розрахунку витрат, які підлягають відшкодуванню, пенсій не у розмірах, визначених у протоколах про їх призначення, а у більших розмірах, встановлених після перерахунку пенсій на підставі статті 42 Закону №1058-IV, що, на думку відповідача, є нічим іншим як підвищенням пенсії, а таке підвищення пенсії відповідно до підпункту 6 Інструкції не включається до розміру фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню.

Стосовно питання про усунення розбіжностей у застосуванні підпункту 6.6 Інструкції та пункту 6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058IV щодо встановлення додаткових доплат, надбавок, підвищень та здійснення їх виплат, колегія суддів зазначає, що надбавки та підвищення, які встановлюються та виплачуються згідно з положеннями Закону №1788ХІІ, відрізняється від поняття «збільшення розміру пенсії внаслідок її перерахунку», визначеного Законом № 1058-IV, адже нормами законодавства передбачено не лише різні підстави для таких змін розміру пенсії (під час встановлення та виплати додаткових доплат, надбавок, підвищень застосовуються норми Закону №1788ХІІ, під час здійснення перерахунку та виплати пенсії з урахуванням збільшення, яке відбулось внаслідок її перерахунку, - Закону № 1058-IV), а й правові наслідки - додаткові доплати, надбавки, підвищення мають окремий статус та обліковуються окремими рядками, а збільшення розміру пенсії внаслідок її перерахунку за нормами Закону № 1058-IV становить її основний розмір.

Крім того, територіальні управління ПФУ зобов'язані надсилати розрахунки боржникам по пільгових пенсіях, а також повідомляти про перераховані пенсії, що свідчить про обов'язок підприємств відшкодовувати основний розмір пенсій в повному обсязі, в тому числі перераховані пенсії, а не відповідно до протоколів про призначення пенсії, адже згідно з пунктом 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів ПФУ щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го числа поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Із положень абзацу другого пункту 6.8 Інструкції також убачається, що у разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування, органи ПФУ повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення зазначених обставин.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 29 травня 2012 року №21-68а12 та від 11 лютого 2014 року №21-471а-13.

Таким чином, в межах доводів касаційної скарги, порушень судами норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, якщо визнає, що при їх ухваленні суди не порушили норми матеріального та процесуального права.

З огляду на те, що доводи касаційної скарги правильності висновку судами першої та апеляційної інстанцій не спростовують, останній під час розгляду справи вірно застосував норми матеріального права та не порушив норми процесуального права, відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для скасування прийнятих ними рішень відсутні.

Керуючись статтями 220-1, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Вінницька обласна друкарня» відхилити, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В. Швець

С.С. Пасічник

О.П. Стародуб