Справа № 331/6888/16-а(2-а/331/216/2016)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2016 рокусправа № 331/6888/16-а(2-а/331/216/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Прокопчук Т.С. Шлай А.В.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 3 УПП м. Запоріжжя ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 3 батальйону № 3 УПП м. Запоріжжя ОСОБА_2, в якому просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 149080 від 10.10.2016 року, винесеної відповідачем відносно позивача.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2016 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам, порушенням приписів статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України та не дослідженням доказів вчинення адміністративного правопорушення, що унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу від відповідача до суду не надходило.

Дана адміністративна справа розглянута відповідно до приписів ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та предявлених позовних вимог, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою у справі про адміністративне правопорушення Серії ДР № 149080 від 10 жовтня 2016 року, прийнятою поліцейським роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі рядовим поліції ОСОБА_4 до гр. ОСОБА_1С, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.5).

Керуючи 10 жовтня 2016 року транспортним засобом ЗАЗ Форза, номерний знак АР258СХ на пр. Соборному, 51 у м.Зпоріжжя здійснила зупинку на смузі для руху маршрутних ТЗ, позначену дорожнім знаком 5.11, чим порушила п.17.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції зазначив про те, що позивачем не заперечувалась обставина, викладена у спірній постанові, про зупинку автомобіля, на смузі для руху маршрутних ТЗ, позначену дорожнім знаком 5.11, що є порушенням вимог п.17.1 Правил дорожнього руху, у зв'язку з чим дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення адміністративного позову.

Апелянт в апеляційній скарзі стверджує, що адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП вона не скоювала. За її твердженням вона діяла у стані крайньої необхідності, оскільки її автомобіль зламався, а тому на підставі ст. 18 КУпАП вимушена була зупинитися.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Згідно з п. 17.1. Правил дорожнього руху на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Колегія суддів зазначає, що позивач у позові та апеляційній скарзі підтверджує те, що її транспортний засіб дійсно був зупинений на смузі для руху маршрутних транспортних засобів. При цьому, колегія суддів критично розцінює доводи апелянта про те, що вона здійснила зупинку у стані крайньої необхідності, оскільки на виконання пунктів 9.10, 9.11 ПДР України позивач не ввімкнула аварійну світлову сигналізацію та не встановила знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар. Крім того, колегією суддів зазначає на те, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували здійснення позивачем аварійної зупинки.

Стосовно доводів апелянта про порушення відповідачем його прав, передбачених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення через неможливість надати письмові пояснення, скористатись правовою допомогою, а також порядку розгляду адміністративної справи, колегія суддів зазначає наступне.

З 08 серпня 2015 року набрав чинності ОСОБА_5 України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень (стаття 276 КУпАП). Наведеним вище Законом України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року внесені зміни і у статтю 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від обовязку складати протокол у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Слід також зазначити, що Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року законодавець позбавив осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху права на складання протоколу, віднісши їх розгляд до скороченого провадження.

Аналізуючи наведені вище норми Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції, чинній на час вчинення спірних дій та прийняття спірної постанови (10.10.2016 року), колегія суддів дійшла висновку, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення. ОСОБА_5 не визнаний неконституційним, а відтак, є обовязковим до виконання, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини у справі, вірно застосував приписи нормативно-правових актів, які регулюють спірні правовідносини, та дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, у звязку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що постанова суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні усіх обставин справи в їх сукупності. Судом вірно встановлено характер спірних взаємовідносин та обґрунтовано застосовано норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм матеріального закону, які б могли призвести до прийняття невірного рішення, не встановлено.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись статтями 195, 197, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2016 року у справі № 331/6888/16-а(2-а/331/216/2016) - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай