Справа № 815/5451/15
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

815/5451/15

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу Одеської митниці ДФС

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року

у справі № 815/5451/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Старгруп Торг"

до Одеської митниці ДФС

третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області

про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови,

в с т а н о в и в:

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 року скасовано, ухвалено нову постанову, якою позов задоволено, скасовано спірні рішення.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Одеської митниці ДФС, в якій відповідач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Як вбачається з доданих до касаційної скарги судових рішень, з метою здійснення митного оформлення товару позивач 11 серпня 2015 року подав до Одеської митниці ДФС митну декларацію № 500060006/2015/006238, в якій митну вартість вказано на рівні 1,52 доларів США за кг нетто.

Для підтвердження митної вартості товарів позивач разом з митною декларацією подав зовнішньоекономічний договір (контракт), інвойс від 08 липня 2015 року № AV/15-16/044, прайс - лист від 08 липня 2015 року, копію митної декларації країни відправлення № 1676428 від 09 липня 2015 року та інші товарно-супровідні документи.

Крім того, на вимогу митниці, у позивача витребувано додаткові документи, що підтверджують митну вартість товару.

Декларант на вказану вимогу 12 серпня 2015 року додатково надав виписку з бухгалтерської документації від 11 серпня 2015 року № 1, видаткові накладні від 04 серпня 2015 року № 583/1, від 06 серпня 2015 року № 583/2, рахунок на оплату від 04 серпня 2015 року № 624, лист фірми «AGRI VENTURE» від 08 липня 2015 року. За результатами проведеної консультації між органом доходів і зборів та декларантом, останньому повідомлено про те, що митну вартість товарів, заявлених до митного оформлення за електронною митною декларацією буде скориговано відповідно до ст. 55 Митного кодексу України.

Одеська митниця ДФС також зазначила про застосування другорядних методів визначення митної вартості товару, оскільки заявлена декларантом митна вартість за ціною договору не підтверджена документально. У зв'язку з відсутністю у митному органі інформації щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами та інформації щодо обчисленої вартості, наданої виробником, неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів та методу визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості, тому митна вартість оцінюваних товарів буде визначена за резервним методом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов’язковою, оскільки з цією обставиною закон пов’язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновком Верховного суду України, викладеного в його рішеннях, зокрема, у постановах Верховного суду України від 31 березня 2015 року у справах № 21-127а15 та № 21-53а15 та від 02 червня 2015 року у справі 21-498а15.

Суд апеляційної інстанції, дійшов правильного та обгрунтованого висновку про те, що декларантом надані усі документи, передбачені ст. 53 Митного кодексу України на підтвердження митної вартості ввезеного на митну територію товарів та підтверджено всі складові їх митної вартості.

В той же час зазначені відповідачем розбіжності не могли бути підставою для проведення коригування митної вартості товару, оскільки усі складові митної вартості товару були підтверджені (у тому числі додатково поданими документами), а Одеською митницею протиправно здійснено коригування митної вартості товару в бік збільшення з використанням резервного методу.

Доводи митного органу стосовно наявності обгрунтованого сумніву в достовірності поданих декларантом відомостей, що не дозволяло визначити митну вартість товарів за основним методом її визначення, спростовано судом апеляційної інстанцій.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті – пояснення щодо того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів попередніх інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв’язку з ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Одеської митниці ДФС на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року у справі № 815/5451/15 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед