Справа № 2а-2027/07/0206
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

28 грудня 2016 року м. Київ К/800/29421/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., розглянувши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за продовольчий пайок, -

в с т а н о в и в:

У 2007 році ОСОБА_1 звернулася з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 ) в якому просила стягнути з військової частини на її користь компенсацію за не отриманий продовольчий пайок.
Постановою Замостянського районного суду міста Вінниці від 21 березня 2007 року позов задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача спірну грошову компенсацію.
Оскаржуваною ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року у відкритті апеляційного провадження у справі відмовлено.
Відповідач подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить ухвалене ним судове рішення скасувати та направити справу до цього ж суду для продовження її розгляду.
Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2016 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху, з підстав її невідповідності вимогам частини 5 статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України.
Скаржнику, у строк до 18 листопада 2016 року запропоновано усунути зазначені в ухвалі недоліки та роз`яснено, що у випадку їх невиконання касаційну скаргу буде йому повернуто.
На виконання вимог вищезазначеної ухвали до Вищого адміністративного суду України надійшла заява скаржника, зареєстрована в канцелярії суду 13 грудня 2016 року, якою недоліки касаційної скарги усунуто.
Разом з тим, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити враховуючи наступне.
За правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
При цьому, згідно з положеннями частини 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у справі суд, на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що скарга подана відповідачем після спливу одного року з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення, а тому застосував процесуальні наслідки, передбачені абзацом 3 частини 4 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України.
Так, зазначеною нормою процесуального права встановлено, що незалежно від поважності причини пропуску строку апеляційного оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення.
Судами встановлено, що рішення суду першої інстанції, про апеляційний перегляд якого просив відповідач, проголошено за участю його представника у відкритому судовому засіданні 21 березня 2007 року.
При цьому, ВЧ НОМЕР_1 є суб`єктом владних повноважень, про якого іде мова у абзаці 3 частини 4 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України.
Разом з тим, з апеляційною скаргою відповідач - суб`єкт владних повноважень звернувся лише у 2016 році, тобто після спливу строку, встановленого процесуальним законодавством.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.
Такий висновок суду узгоджується з вимогами процесуального законодавства, відповідає дійсним обставинам справи та нормам процесуального права, доводи касаційної скарги його висновку не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.
Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.
За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.
Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд порушив норми процесуального права.
Керуючись пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,
у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за продовольчий пайок, за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року, відмовити.
Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного
суду України М.І. Мойсюк