Справа № 132/3295/16-а
Суддя: Павленко І. В.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2016 року Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Павленка І.В.,

за участю секретаря Жовтої С.В.,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Поліцейського роти ДПС, старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія БР № 348753 від 18.11.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в заявленому позові вказує, що 18 листопада 2016 року близько 14 год. 20 хв. він рухався власним автомобілем марки «ВАЗ 2108», номерний знак НОМЕР_1 по автодорозі «Житомир-Могилів-Подільський» зі сторони міста Вінниці та біля автобусної зупинки «Браїлів» був зупинений поліцейським роти ДПС, старшим сержантом поліції ОСОБА_2. Причиною зупинки, за словами поліцейського, було керування ним транспортним засобом поза межами населеного пункту без ближнього світла фар та денних ходових вогнів, за що передбачена відповідальність згідно ч.2 ст. 122 КУпАП.

На його заперечення стосовно того, що він не вчиняв дій, які порушували б Правила дорожнього руху України, а рухався відповідно до ПДР, поліцейський не відреагував, склав протокол про адміністративне правопорушення та вручив постанову, про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 425 грн.

Вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №348753 від 18.11.2016 року прийнята з порушеннями його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. Тому звертається до суду з даним позовом.

Від позивача надійшла заява до суду про розгляд справи в його відсутність в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, однак від нього надійшло заперечення проти позову, в якому просить у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити, так як посилання позивача на фактичну відсутність доказів скоєного ним правопорушення є безпідставні, оскільки згідно з вимогами законодавства, а саме: ст. 251, 252, КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а також орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Тому вважає, що винесена ним постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є правомірною, а її зміст не суперечить нормам законодавства.

Відповідно ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає позов задовольнити по таких підставах.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Разом з тим, положення даної статті вказує на те, що належними доказами можуть бути також показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що постановою від Серія БР № 348753 від 18.11.2016 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в сумі 425 грн., за те, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2108», номерний знак НОМЕР_1, по автодорозі «Житомир-Могилів-Подільський» зі сторони міста Вінниці, поза межами населеного пункту без ближнього світла фар та денних ходових вогнів, чим порушив п. 9.8. правил Дорожнього руху України.

Позивач вважає, що Правил дорожнього руху не порушував, а зазначену постанову такою, що винесена незаконно, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу за порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Тобто, диспозицією цієї статті передбачено різні дії, вчинення яких тягне за собою адміністративну відповідальність, а саме: порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, на що також вказує наявність різних розділів Правил дорожнього руху, а саме: Розділ 9 - "Попереджувальні сигнали", Розділ 19 - "Користування зовнішніми світловими приладами", та відповідно різних пунктів Правил дорожнього руху - 9.1.9.8 та 19.1.

Згідно п. 9.8. Правил дорожнього руху, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. Вказаний пункт знаходиться в розділі 9 "Попереджувальні сигнали", і згідно підпункту "г" п.9.1 увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальним сигналом.

Невикористання ближнього світла фар, як порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, слід розцінювати лише у випадках, коли водії рухаються на транспортному засобі без включених фар в темну пору доби або в умовах недостатньої видимості, оскільки до цього їх чітко зобов'язує інший пункт 19.1 Правил дорожнього руху, враховуючи, що ч.2 ст.122 КУпАП містить важливе уточнення "попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку", а не під час руху.

Отже, враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що ч.2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами лише при початку руху чи зміні його напрямку, а з постанови вбачається, що відповідачем поставлено у вину позивача порушення правил користування попереджувальними сигналами під час самого руху, суд приходить висновку, що у даному випадку склад адміністративного правопорушення, передбачений даною статтею (частиною статті) відсутній.

Крім того Правила дорожнього руху передбачають обов'язок увімкнення з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами денних ходових вогнів, і лише у разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - на транспортному засобі має бути увімкнене ближнє світло фар.

З постанови не вбачається, що у транспортному засобі позивача були відсутні денні ходові вогні і що вони були вимкнені, а зазначено лише, що ОСОБА_1 поза населеним пунктом керував транспортним засобом без ближнього світла фар та денних ходових вогнів, що саме по собі не є порушенням.

Тай сама постанова Серія БР № 348753 від 18.11.2016 року не відповідає формі затвердженій Додатком 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, що в силу імперативності норм, які регулюють діяльність правоохоронних органів є грубим порушенням. Зокрема у бланку оскаржуваної постанови не заповнена графа 8. «До постанови додаються», що ставить під сумнів наявність у відповідача будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому діяння.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні в нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, в надісланих запереченнях не довів правомірність свого рішення, а тому підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, постанова про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 18, 71, 122, 160-162, 167, 171-2 КАС України, ст.7, 8, 33, 245, 251, 252, 268, 276, 278, 279, 280, 283, 287, 289 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову Серія БР № 348753 від 18.11.2016 року складену поліцейським роти ДПС, старшим сержантом поліції ОСОБА_2 у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. - скасувати.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає в порядку ст. 171-2 КАС України.

СУДДЯ: