Справа № 823/1495/16
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року справа № 823/1495/16 м. Черкаси

11 год. 10 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гараня С.М.,

секретаря Тараненка М.О.,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Черкаській області - ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом сільськогосподарського виробничого кооперативу «Зоря», в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_3 до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22С,, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93І,, ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_106, ОСОБА_107, ОСОБА_108, ОСОБА_109, ОСОБА_13, ОСОБА_110, ОСОБА_111, ОСОБА_112, ОСОБА_113, ОСОБА_114, ОСОБА_115, ОСОБА_116, ОСОБА_117, ОСОБА_118, ОСОБА_119, ОСОБА_120, ОСОБА_121С,, ОСОБА_122, ОСОБА_123, ОСОБА_124, ОСОБА_125, ОСОБА_126, ОСОБА_127, ОСОБА_128, ОСОБА_129, ОСОБА_130, ОСОБА_131, ОСОБА_132, ОСОБА_133, ОСОБА_126, ОСОБА_134, ОСОБА_135, ОСОБА_136, ОСОБА_137, ОСОБА_138, ОСОБА_139, ОСОБА_140 про визнання протиправними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

СВК «Зоря», в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_3 звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії ГУ Держгеокадастру у Черкаській області по поділу земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані в адмінмежах Кузьминогребельської сільської ради Христинівського району Черкаської області: земельної ділянки площею 97,8727 га кадастровий номер :03:002:0650; земельної ділянки площею 79,9855 га кадастровий номер :04:001:0017; земельної ділянки площею 41,4754 га кадастровий номер :04:001:0018 та по видачі наказів на виготовлення технічної документації з землеустрою та виділення їх в приватну власність;

- заборонити ГУ Держгеокадастру у Черкаській області вчиняти дії по поділу земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані в адмінмежах Кузьминогребельської сільської ради Христинівського району Черкаської області: земельної ділянки площею 97,8727 га кадастровий номер :03:002:0650; земельної ділянки площею 79,9855 га кадастровий номер :04:001:0017; земельної ділянки площею 41,4754 га кадастровий номер :04:001:0018 та вилученні їх з користування СВК «Зоря».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що дії ГУ Держгеокадастру у Черкаській області по поділу спірних земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані в адмінмежах Кузьминогребельської сільської ради Христинівського району Черкаської області є протиправними, оскільки СВК «Зоря» нотаріально посвідченої згоди на поділ та вилучення із земельної ділянки загальною площею 219 3339 га (97,8727 га кадастровий номер :03:002:0650; 79,9855 га кадастровий номер :04:001:0017 та 41,4754 га кадастровий номер :04:001:0018) земельних ділянок не більше 2,0 га для ведення громадянами особистого селянського господарства не надавало.

Представник позивача до зали судового засідання не прибув, заявою від 14.12.2016 просив проводити розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних матеріалів.

Представник відповідача до зали судового засідання прибув та в повному обсязі заперечив проти задоволення позовних вимог СВК «Зоря», в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_3, з підстав викладених в запереченні, додатково наголосив, що поділ земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані в адмінмежах Кузьминогребельської сільської ради Христинівського району Черкаської області був здійснений законно та правомірно - на підставі нотаріально посвідченої заяви ТОВ «Зоря» в СВК «Зоря» від 26.11.2015, якою вищевказані підприємства не заперечили проти вилучення із складу земельної ділянки загальною площею 219 3339 га земельних ділянок не більше 2,0 га для ведення громадянам особистого селянського господарства.

Інші учасники процесу до зали судового засідання не прибули.

Заслухавши думку представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що розпорядженням Христинівської РДА від 24.06.2005 № 117 «Про надання в оренду земель», СВК «Зоря» передано у довгострокову оренду терміном на 10 років земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 219 3339 га, в тому числі: 97,8727 га кадастровий номер :03:002:0650; 79,9855 га кадастровий номер :04:001:0017 та 41,4754 га кадастровий номер :04:001:0018, які розташовані в адмінмежах Кузьминогребельської сільської ради Христинівського району Черкаської області.

На підставі вказаного вище розпорядження, 08.11.2005 між Христинівською РДА та СВК «Зоря» укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 219 3339 га.

Вказаний договір був зареєстрований у Христинівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центрального державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що в державному реєстрі земель вчинено запис № 20 від 29.11.2005.

В подальшому, розпорядженням голови Христинівської РДА № 33 від 17.02.2010 СВК «Зоря» надано згоду на передачу обєкту оренди в суборенду ТОВ «Зоря» на термін дії основного договору.

19.03.2010 між СВК «Зоря» та ТОВ «Зоря» укладено договір суборенди спірної земельної ділянки.

Вказаний договір суборенди був зареєстрований у Христинівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 22.03.2010, про що в державному реєстрі земель вчинено запис № 02.

В наданих суду поясненнях представник позивача зазначив, що за умовами договору суборенди, СВК «Зоря» передав ТОВ «Зоря» в користування земельну сільськогосподарського призначення загальною площею 219 3339 га, яка розташована в адмінмежах Кузьминогребельської сільської ради Христинівського району Черкаської області терміном до 08.11.2015 року.

Постановою Господарського суду Черкаської області від 20.09.2011 у справі № 10/5026/999/2011 СВК «Зоря» визнано банкрутом та розпочато ліквідаційну процедуру. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_141

На попередніх судових засіданнях ОСОБА_3 наголосив, що у липні 2016 року йому стало відомо, що ГУ Держгеокадастру у Черкаській області разом із ТОВ «Зоря» проводяться дії по поділу орендованих СВК «Зоря» земельних ділянок, з метою переоформлення їх на третіх осіб. В позовній заяві вказано, що заявою від 26.11.2015 землекористувачі спірних земельних ділянок (СВК «Зоря», в особі ліквідатора ОСОБА_141 та ТОВ «Зоря» в особі заступника директора) надали згоду на вилучення із їх складу земельних ділянок площами не більше 2,0 га для ведення громадянам особистого селянського господарства, що в подальшому стало підставою для їх поділу ГУ Держгеокадастру у Черкаській області.

На думку позивача оскаржувані дії ГУ Держгеокадастру у Черкаській області є протиправними, оскільки СВК «Зоря» нотаріально посвідченої згоди на поділ та вилучення із земельної ділянки загальною 219 3339 га земельних ділянок не більше 2,0 га для ведення громадянами особистого селянського господарства не надавало. Згода на їх вилучення була підписана арбітражним керуючим СВК «Зоря» - ОСОБА_141, який станом на час вчинення відповідних дій не мав повноважень щодо здійснення ліквідації боржника.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею в державі регулюються Земельним кодексом України (надалі ЗК України).

Згідно ч.1 ст.22 ЗК України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення, у відповідності до ч.2 зазначеної статті належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва; б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об'єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства; ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури (ч.3 ст.22 ЗК України).

Частиною 1 ст.116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Таким чином, якщо громадянин має намір отримати у власність земельну ділянку і така земельна ділянка перебувала в оренді інших осіб але була вилучена, то в обовязковому порядку до заяви має додаватись погодження такого землекористувача.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч.7 ст.118 ЗК України).

Вказана норма кореспондується із ч.3 ст.123 ЗК України, якою визначено, що підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із наведених вище норм ЗК України слідує, що підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до ч.8 ст.118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу.

Згідно ч.9 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (ч.ч. 10,11 ст.118 ЗК України).

Матеріалами справи встановлено, що фізичні особи, які були залучені до участі у даній справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача звернулись до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області із заявами та необхідними пакетами документів (серед яких, як наголосив представник відповідача та встановив суд була копія згоди землекористувача), в яких просили надати дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в межах 2,0 га, які розташовані в адмінмежах Кузьминогребельської сільської ради Христинівського району Черкаської області, для ведення особистого селянського господарства.

Як зазначив представник відповідача, з чим погодився суд - підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою.

Таким чином, оскільки підстав визначених ч.7 ст.118 ЗК України для відмови третім особам у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою не існувало, ГУ Держгеокадастру у Черкаській області було правомірно надано такі дозволи, а в подальшому здійснено їх погодження, затвердження та в кінцевому результаті вже передано частину земельних ділянок у власність громадян для ведення особистого селянського господарства.

З урахуванням вищевказаного суд дійшов висновку, що оскаржувані дії відповідача по поділу спірних земельних ділянок сільськогосподарського призначення та по видачі наказів на виготовлення технічної документації з землеустрою та виділення їх в приватну власність проведені у відповідності до приписів земельного законодавства, а тому посилання позивача на порушення субєктом владних повноважень вимог ст.116, 141, 142, 143 ЗК України є безпідставними та необґрунтованим.

Суд також наголошує що вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини не передбачено обовязку відповідача здійснювати перевірку нотаріально посвідченого погодження землекористувача на вилучення земельних ділянок.

Додатково суд зазначає, що у відповідності до ухвали Господарського суду Черкаської області від 27.01.2016 № 10/5026/999/2011, копія якої міститься в матеріалах справи, продовжено строк ліквідаційної процедури СВК «Зоря» на шість місяців, припинено повноваження ліквідатора банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_141 та призначено новим ліквідатором банкрута ОСОБА_3 Таким чином, оскільки нотаріально посвідчена згода про виділення спірних земельних ділянок датована 26.11.2015, а ухвала суду якою припинено повноваження арбітражного керуючого - ОСОБА_141 27.01.2016, то в даному випадку суд критично оцінює доводи позивача відносно того, що на час укладення такої угоди ОСОБА_142 не мав повноважень на вчинення відповідних дій. Натомість, заява якою товариствами надана згода на виділення земельних ділянок не є предметом розгляду даної справи, а отже суд, в даному випаду, не вправі давати правову оцінку такому правочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач довів, що під час вчинення дій з приводу яких подано позов, він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому вимоги сільськогосподарського виробничого кооперативу «Зоря», в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_3 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги яка подається до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.М. Гарань

Повний текст постанови виготовлений 30.12.2016 року