Справа № 812/1017/16
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

28 грудня 2016 р. справа №812/1017/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15,

ОСОБА_1 Донецького апеляційного адміністративного суду ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби України в Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року у справі №812/1017/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Обєднане господарство залізничного транспорту» до Державної податкової інспекції в м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби України в Луганській області, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Донецького апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Державної податкової інспекції в м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби України в Луганській області (далі Інспекція) на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року у справі №812/1017/16.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року залишено без руху апеляційну скаргу Інспекції на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року у справі №812/1017/16, встановлено термін для усунення виявлених судом недоліків апеляційної скарги протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали, шляхом надіслання на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду документу про сплату судового збору у сумі 7784,36 грн.

27 грудня 2016 року на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду від апелянта надійшло клопотання про відтермінування (відстрочення) строку сплати судового збору, з посиланням на те, що Інспекція не має можливості сплатити судовий збір у звязку з відсутністю коштів призначених на цю мету.

Проте, зазначене клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною 3 статті 9 Закону України Про судовий збір № 3674-VI від 8 липня 2011 року (далі Закон № 3674-VI) передбачено, що кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Виходячи з викладеного, судовий збір є джерелом фінансового забезпечення судової системи із цільовим його спрямуванням виключно на потреби судочинства.

Стаття 5 Закону № 3674-VI визначає вичерпний перелік осіб звільнених від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Відповідно до вказаної статті, в редакції на час звернення з апеляційною скаргою, апелянт не входить до переліку осіб, яких звільнено від сплати судового збору.

За приписами статті 8 Закону № 3674-VI, суд, враховуючи майновий стан сторони суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є правом суду, заява сторони розглядається виходячи з наведених в ній обставин, які підтверджені належними доказами.

З вищевикладеного вбачається, що єдиною підставою для задоволення клопотання є врахування майнового стану сторони, обґрунтування цих обставин, які свідчать про неможливість оплати судового збору, покладається на сторону, яка звертається з заявою.

Посилання апелянта на відсутність коштів для сплати судового збору, не свідчіть про тяжке матеріальне становище апелянта яке позбавляє його можливості сплатити судовий збір, як зазначено в клопотанні.

Апелянт не надав належних доказів щодо відсутності фінансування.

Також, апелянтом не надано до матеріалів справи доказів, здійснення дій щодо забезпечення сплати судового збору у майбутньому за рішенням суду, а саме звернення до відповідних органів з запитом щодо фінансування витрат на сплату судового збору, виділення асигнувань для оплати судового збору, доказів відмови в виділенні грошових коштів на відповідні цілі та будь-якого підтвердження можливості сплати судового збору у майбутньому за рішенням суду тощо.

Таким чином, зважаючи на визначену судом розмір судового збору та оскільки скаржником не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження викладених в клопотанні обставин в підтвердження неможливості сплати судового збору, вищевказане обумовлює відмову в задоволенні клопотання апелянта.

Суддя вважає за необхідне також зазначити, що обов'язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду, відповідає встановленим ст. 129 Конституції України основним засадам судочинства, а саме: рівності усіх учасників судового процесу перед законам і судом.

З матеріалів справи вбачається, що копія ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року отримана скаржником 20 грудня 2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, станом на 28 грудня 2016 року (з урахуванням довідки про відсутність даних в реєстрі підтверджень оплат із Казначейства про зарахування судового збору) апелянтом не було усунуто недоліки апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 187 цього Кодексу, застосовуються правила ст. 108 цього Кодексу.

За приписами ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо апелянтом не усунені недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, вона повертається особі, яка її подала.

Відповідно до ч. 6 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. ст. 108, 186, 189 ч. 3, 5 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Державної податкової інспекції в м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби України в Луганській області про відтермінування (відстрочення) строку сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби України в Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року у справі №812/1017/16 - повернути апелянту.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

ОСОБА_1 ОСОБА_2