Справа № 647/2036/16-а
Суддя: Миргород В. С.
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 647/2036/16-а
№ провадження 2-а/647/24/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2016 року Бериславський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - В.С.Миргород

при секретарі - Т.О.Полозок

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бериславського відділення Новокаховської ОДПІ у Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Бериславського районного суду Херсонської області з з зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що відносно неї 23.09.2016 року головним державним ревізором-інспектором Бериславського відділення Новокаховської ОДПІ був складений протокол про адміністративне правопорушення №17, в якому вказано, що вона як посадова особа філії «Бериславський райавтодор» Дочірнього підприємства Херсонський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» несвоєчасно сплатила єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування. 30.09.2016 року заступником начальника Бериславського відділення Новокаховської ОДПІ винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.5 ст 165-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу. В постанові зазначено, що нею порушено термін сплати та сплати в повному обсязі єдиного внеску, передбаченого п.1 ч.2 ст. 6 розділу ІІ Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», ч.5 ст.165-1 КУпАП від 07.12.1984 №8073 (зі змінами та доповненнями), згідно з якими платники єдиного внеску зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа наступного місяця. Вказану постанову про накладення на неї адміністративного стягнення вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що фінансування філії «Бериславський райавтодор» Дочірнього підприємства «Херсонський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» здійснюються за рахунок Субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у поточному році для проведення робіт, повязаних з будівництвом, реконструкцією, ремонтом та утриманням вулиць і доріг комунальної власності у населених пунктах відповідно проектнокошторисної документації, відповідно чого керівник не може впливати на розподіл коштів, щодо фінансування очолюваної філії, а також наголошує на тому, що Департаментом ДВС України усі рахунки філії заблоковані. Враховуючи вищевикладене, а також те, що субєктом вказаного правопорушення може бути тільки посадова особа виконуюча адміністративно-розпорядчі функції на підприємстві. Так, згідно вимог ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» ( зі змінами), а саме відповідальність за організацію, бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження проблемних документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше 3-х років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів. Тому, виходячи із зазначеного, головний бухгалтер не є посадовою особою і не може бути притягнений до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.165-1 КУпАП. У звязку з цим, просить постанову АА №235098 до протоколу №17 від 30.09.2016 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.165-1 КУпАП та накладення адміністаритвного стягнення у вигляді штрафу, визнати протиправною та скасувати. Провадження по адміністративній справі закрити.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити визнання дії заступника начальника-начальника Бериславського відділення Новокаховської ОДПІ РУ ДФС у Херсонській області ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.165-1 КУпАП та застосування до неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 2550,00 гривень, протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення та зазначила, що не мала реальної можливості своєчасно сплатити єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, оскільки фінансування філії «Бериславський райавтодор» Дочірнього підприємства «Херсонський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» здійснюються за рахунок Субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у поточному році для проведення робіт, повязаних з будівництвом, реконструкцією, ремонтом та утриманням вулиць і доріг комунальної власності у населених пунктах відповідно проектнокошторисної документації, відповідно чого керівник не може впливати на розподіл коштів, щодо фінансування очолюваної філії, а також наголошує на тому, що Департаментом ДВС України усі рахунки філії заблоковані.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву на імя суду, згідно якої просить розглянути справу без його участі. До суду направив заперечення на позов, які зводяться до наступного: позов вважають необґрунтованим оскільки у своєму адміністративному позові ОСОБА_1 зазначає, що її було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 165-1 КУпАП неправомірно, тому що вона не є суб'єктом правопорушення, на підставі якого було винесено постанову Новокаховської ОДПІ серії АВ № 235098 від 30.09.2016 року, несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування сталася внаслідок несвоєчасного виконання «Дочірнім підприємством Херсонський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» своїх повноважень, що не відповідає дійсності. Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі за текстом - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами, у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Ч. 4 ст. 5 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що обов'язок зі сплати єдиного внеску виникає з дня державної реєстрації відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичний осіб та фізичних осіб - підприємців».

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобовязаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Правовими положеннями ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що базою нарахування єдиного внеску є сума нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Положеннями ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що платники единог» внеску, за загальним правилом, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Згідно ч. 11 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Частиною 12 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Статтею 14 КУпАП встановлено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Частиною 4 ст. 64 Господарського кодексу України встановлено, що підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Положенням філії «Бериславський райавтодор» Дочірнього підприємства «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (погоджене головою правління ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» і затверджене наказом ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України») визначено, що філія має окремий баланс та розрахунковий рахунок у банку (п. 3.5 Положення), філія визначає свою структуру, штатний розклад, кошторис на утримання апарату управління (п. 3.6 Положення), філія здійснює бухгалтерський і податковий облік, несе відповідальність за його вірогідністю відповідно до встановленого чинним законодавством порядку (п. 5.5 Положення), розрахунки філії включаючи виплату заробітної плати, проводяться бухгалтерією філії (п. 5.6 Положення), всю повноту відповідальності за матеріальні цінності, що знаходяться у філії, облік і звітність, а також виконання вимог цього Положення несе начальник філії, відповідальність за організацію бухгалтерського і податкового обліку покладається на головного бухгалтера філії (п. 5.10 Положення). Та вважають, що Новокаховською ОДПІ правомірно було складено протокол про притягнення ОСОБА_1, як посадової особи філії Бериславський райавтодор «Дочірнього підприємства Херсонський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України», до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 165-1 КУпАП, на підставі якого було прийнято постанову, яка є предметом судового оскарження по даній судовій справі, внаслідок неправомірних дій якої сталося порушення вимог законодавства України з питань нарахування єдиного внеску.

Також у звязку з тим, що визначення терміну «посадова особа» відсутнє в Кодексу України про адміністративні правопорушення, то з метою визначення вказаного терміну слід керуватися положеннями інших нормативно-правових актів.

Наприклад, з практики застосування термінів, слів та словосполучень у юриспруденції посадова особа - це особлива категорія службовців державних і громадських органів, установ, організацій, підприємств, які займають постійно або тимчасово, за призначенням, вибором чи в іншому встановленому порядку передбачені штатним розписом посади і правомочні здійснювати юридично значимі дії, спрямовані на встановлення, зміну або припинення правовідносин. Зміст і обсяг таких дій різні і визначаються займаною посадою.

Посадовими особами суб'єкта господарювання визнаються керівник, заступник керівника підприємства, головний бухгалтер; голова та члени виконавчого органу господарського товариства, голова ревізійної комісії, а у товариствах, де створена рада товариства (спостережна рада), - голова та члени ради товариства (спостережної ради) (Антимонопольний комітет, Розпорядження "Методика визначення відносин контролю" від 24.12.2002 N 397-р).

Відповідно до ст.ст. 163-2, 164-2, 164-4, 165-1 та 186-3 КУпАП до посадових осіб, виxодячи з узагальненої практики органів, які розглядають справи про адміністративні правопорушення належать службовці підприємств, установ та організацій, які мають право здійснювати в межах своєї компетенції власні організаційно-розпорядчі дії, що мають юридично значимі наслідки.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві віднесено до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства установчих документів.

Крім того, за правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в Постанові Пленуму від 26.04.2002 № 5, до службових (посадових) осіб відносяться особи які, зокрема виконують на підприємстві адміністративно-господарські обов'язки.

Адміністративно-господарські обов'язки - це обов'язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Особа є службовою не тільки тоді, коли вона здійснює відповідні функції чи виконує обов'язки постійно, а й тоді, коли вона робить це тимчасово або за спеціальним повноваженням, за умови, що зазначені функції чи обов'язки покладені на неї правомочним органом або правомочною службовою особою.

З огляду на викладене, керівники підприємств (голова правління, президент, генеральний директор, директор, заступник директора, головний бухгалтер) незалежно від форм власності підприємства являються посадовими особами.

У звязку з вищевикладеним, просять суд відмовити головному бухгалтеру філії Бериславський райавтодор «Дочірнього підприємства Херсонський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову по даній судовій справі.

Згідно ч.4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши думку позивача, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача.

Дослідивши докази по справі, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст.6 КАС України - «Кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб»єкта владних повноважень порушені її права,свободи чи інтереси.»

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушено або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав чи свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

23.09.2016 року головним державним ревізором-інспектором Бериславського відділення Новокаховської ОДПІ був складений протокол про адміністративне правопорушення №17, в якому вказано, що ОСОБА_1, як посадова особа філії «Бериславський райавтодор» Дочірнього підприємства Херсонський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» несвоєчасно сплатила єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

30.09.2016 року заступником начальника - начальником Бериславського відділення Новокаховської ОДПІ РУ ДФС у Херсонській області ОСОБА_2 винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст 165-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 2550-00 грн..

Відповідно ч.1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим з дотримання порядку передбаченого ч.1 п.3 ст. 288 КУпАП, який позивачем дотриманий.

Відповідно до статей 245,280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне з»ясування обставин кожної справи.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Підставою для прийняття рішення заступником начальника- начальником Бериславського відділення Новокаховської ОДПІ РУ ДФС у Херсонській області ОСОБА_2 про притягнення з ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст 165-1 КУпАП є протокол про адміністративне правопорушення.

Підставою для складання протоколу є достатні дані, які свідчать про наявність у діянні особи ознак правопорушення орган, який складає протокол, повинен додержуватися вимог ст..245 КУпАП, своєчасно, всебічно, повно і обєктивно зясовувати обставини діяння.

Судом встановлено, що 23.09.2016 року головним державним ревізором-інспектором Бериславського відділення Новокаховської ОДПІ був складений протокол про адміністративне правопорушення №17 за порушення ОСОБА_1, як головним бухгалтером філії «Бериславський райавтодор» Дочірнього підприємства Херсонський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» , термінів сплати єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, чим порушено п.1 ч.2 ст.6 розділу 2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування №2464-У1 від 08.07.2010 року ( зі змінами та доповненнями, тобто за порушення ОСОБА_1Є вимог ч.5 ст 165-1 КУпАП.

Статтею 255 КУпАП передбачено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати, зокрема уповноважені на те посадові особи органів.

Фіскальні органи розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (стаття 165 КУпАП), перешкоджанням уповноваженим особам фіскальних органів у проведенні перевірок (стаття 188 23 КУпАП).

Відповідно до частини другої статті 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених, зокрема, у статті 234-2 КУпАП, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Отже, фіскальні органи мають правові підстави для складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 165-1 та 188-23 КУпАП.

При вирішенні питання визначення поняття "посадова особа" необхідно виходити з правозастосовної практики, яка зазначає, що головним критерієм віднесення особи до кола посадових осіб є наявність в неї організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій.

Відповідно до судової практики, яка склалася і знайшла своє відображення у відповідному узагальненні Верховного Суду України (йдеться про постанову Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року N 5 "Про судову практику у справах про хабарництво"), організаційно-розпорядчими обов'язками є обов'язки із здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності.

Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших нейтральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

У той же час під адміністративно-господарськими обов'язками розуміються обов'язки з управління або розпорядження державним, колективним чи приватним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо (лист Міністерства юстиції України від 22.02.2013 N 1332-0-26-13/11).

Державна інспекція України з питань праці надала роз'яснення, що посадовими особами товариства визнаються голова та члени виконавчого органу, голова ревізійної комісії (ревізор), а у разі створення ради товариства (спостережної ради) - голова і члени цієї ради (роз'яснення від 27.07.2014).

Санкція статті 165-1 КУпАП передбачає, зокрема, відповідальність посадових осіб, що свідчить про те, що предмет правового регулювання статті 165-1 КУпАП не звужується відповідальністю тільки однієї посадової особи.

Для правильної кваліфікації ознак складу правопорушення необхідно виявити такі пов'язані елементи, як об'єкт, об'єктивну сторону, суб'єктивну сторону і суб'єкта. Відсутність будь-якого з елементів ознак складу правопорушення виключає відповідальність з урахуванням такого: суб'єктом складу правопорушення може бути посадова особа, яка виконує; організаційно-розпорядчі обов'язки та адміністративно-господарські функції.

До функціональних повноважень керівника та головного бухгалтера належать своєчасне, достовірне обчислення єдиного внеску та сплата його у повному обсязі, своєчасне подання звітності з єдиного внеску до контролюючих органів. У розумінні статті 165-1 КУпАП, посадові особи підприємства - керівник та головний бухгалтер, несуть адміністративну відповідальність за вчинення правопорушення.

Таким чином, протокол про вчинення адміністративного правопорушення може складатися на керівника та головного бухгалтера одночасно, оскільки вони зобов'язані своєчасно нарахувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, а також своєчасно подавати за встановленою формою звітність щодо єдиного внеску, достовірні відомості, що використовуються в Державному реєстрі, інші відомості, передбачені Законом N 2464, а тому неспроможними є твердження позивачки, що вона не є посадовою особою.

Виявлення порушення норм Закону N 2464, а саме неподання або несвоєчасного подання (подання за невстановленою формою) звітності з єдиного внеску, несплати або несвоєчасної сплати єдиного внеску, є підставою для складання протоколу про адмінправопорушення. З огляду на те, що законом передбачено граничний термін подання звіту та граничний термін сплати єдиного внеску до фіскального органу, а норма містить формальний склад правопорушення щодо події неподання або несвоєчасного подання (подання за не встановленою формою) звітності з єдиного внеску, несплати або несвоєчасної сплати єдиного внеску, термін правопорушення необхідно обчислювати:

у разі неподання звітності з єдиного внеску або несплати єдиного внеску - на наступний день граничного строку подання звітності або сплати єдиного внеску з урахуванням норм статті 38 КУпАП;

у разі несвоєчасного подання звітності з єдиного внеску, несвоєчасної сплати єдиного внеску - за датою фактичного подання звітності або фактичної сплати.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій і є одним із основних джерел доказів, складається по встановленій формі й повинен містити дані, необхідні для розгляду справи по суті, зокрема про місце і час вчинення та суть правопорушення, про свідків і потерпілих, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, це також зазначається у протоколі.

Відсутність у протоколі обов»язкових реквізитів, перелік яких міститься у ст.256 КУпАП, не тільки обмежує права осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, регламентовані ст.268 КУпАП, а й покладає обов»язок визначити об»єктивну сторону правопорушення на орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення.

Не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, відносно якої він складений. При дослідженні у судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що він не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки не містить всіх реквізитів зазначених у цій статті: час (період) вчинення адміністративного правопорушення, що унеможливлює проведення перевірки судом строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, також даний протокол має виправлення з частини 4 на частину 5 ст.165-1 КУпАП.

Відповідно до ч.1-2 ст. 7 КУпАП: «Ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.»

30.09.2016 року заступником начальника - начальником Бериславського відділення Новокаховської ОДПІ РУ ДФС у Херсонській області ОСОБА_2 винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст 165-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 2550-00 грн.

Згідно зі статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, право і свободу громадян, на встановлений порядок і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У судовому засіданні не встановлено вини ОСОБА_1Є у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.5 ст.165-1 КУпАП, оскільки позивачкою надано відомості про те, що 14.07.2015 року та 26.05.2016 року на підставі рішення Господарського суду Херсонської області накладено арешт на кошти ДП «Херсонській облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України, а також починаючи з 2013 року вона, як головний бухгалтер ДП «Херсонській облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України зверталась до головного управління з клопотаннями про виділення коштів на виплату заробітної плати та інших пратежів по філії «Бериславський райавтодор», що свідчить про відсутність умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.165-1 КУпАП.

Окрім цього відповідно до ст. 280 КУпАП - Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім цього слід зазначити, що відповідальність за ч.5 ст.165-1 КУпАП передбачає несплату або несвоєчасну сплату єдигного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі що не перевищує (більше) трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення. Як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у постанові відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачкою ОСОБА_1 вимог закону відповідно, і вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як слідує із змісту ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Із матеріалів справи не вбачається, а відповідач не надав жодного доказу у підтвердження того, що позивач дійсно умисно або з необережності вчинила правопорушення, відповідальність, за яке передбачена ч.5 ст.165-1 КУпАП.

За встановлених фактичних обставин справи, виходячи із закріпленого в ст. 63 Конституції України принципу презумпції невинуватості тому постанову, складену відповідачем слід вважати незаконною, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 159, 160, 161, КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову АВ №235098 від 30.09.2016 року заступника начальника-начальника Бериславського відділення Новокаховської ОДПІ РУ ДФС у Херсонській області ОСОБА_2 прийнятої по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.165-1 КУпАП та застосування до неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 2550,00 гривень.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.165-1 КУпАП закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Миргород