Справа № 691/744/16-а
Суддя: Синиця Л. П.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/744/16-а
провадження № 2-а/691/43/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду в місті Городище Черкаської області, матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -

встановив:

позивач, керуючись статтями 17, 22, 58, 64, 92 Конституції України, ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції від 12.07.2001р., з змінами, постановою КМУ від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», звернувся до суду з вимогою до УПФУ в Городищенському районі Черкаської області, та просив, визнати протиправними дії стосовно відмови у перерахунку пенсії за вислугу років згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.10.1995 №358/95 у редакції від 12.07.2001 на підставі довідки прокуратури Черкаської області від 07.06.2016 №18/151 вих.16 про заробітну плату з розрахунку 90% від суми місячного заробітку (1), зобовязати провести перерахунок пенсії за вислугою років згідно довідки про заробітну плату, з розрахунку 90% місячного заробітку без обмеження суми пенсійної виплати із 01.01.2016 (2), виплатити різницю пенсії за минулий час (12 місяців), переказавши на особистий рахунок (3), постанову суду в частині перерахунку та виплати пенсії у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання (4), а також стягнути з відповідача судові витрати.

До судового засідання позивач не зявився, повідомлений належним чином, надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача не визнав позовні вимоги, подав заперечення, з посиланням на те, що статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ від 05.11.91 у редакції, що діяла до 26.10.2015, було передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначення або перерахунком. Відповідно п.2 ст.89 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-УІІ, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України. Проте на даний час Урядом не визначено умов та порядку проведення перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури. З 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених, в т.ч. Закону України «Про прокуратуру», не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, як зазначено в п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213. Відмова у перерахунку пенсії обґрунтована й тим, що з 26.10.2014 вступи в дію Закон України від 14.10.2014 №1697-УІІ «Про прокуратуру». Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону від 14.10.2014 №1697-УІІ Закон України №1789-ХІІ від 05.11.91 втратив чинність. 26.10.2014 року стаття 50-1 Закону №1789-ХІІ від 05.11.91, що визначала порядок і умови перерахунку пенсій, втратила чинність. Закон від 14.10.2014 №1697-УІІ, що діє, зазначає, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Закон №76-УІІ, яким скасовано саме право на перерахунок пенсії, є чинним і підлягає до виконання. Провести перерахунок пенсії ОСОБА_2, Управління не має жодних підстав.

Суд, врахувавши думку сторін, в т.ч. представника відповідача, щодо невизначеності механізму перерахування пенсії, вивчивши доводи позовної заяви, заперечення на позов, та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

За нормами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожному гарантується в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися за захистом своїх прав, свобод та інтересів, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. За загальним правилом територіальної підсудності адміністративних справ, ч.1 ст.19 КАС України, адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

Предметом спору є відмова Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області здійснити перерахунок пенсії, призначеної відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.10.1995 №358/95 у редакції Закону України від 12.07.2007 року, та зобовязання здійснити такий перерахунок пенсії.

За нормами ст.71 ч.1, ст.11 ч.1 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2, позивач у справі, з 01.11.1995 року призначено пенсію за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 року у розмірі 90% суми його заробітної плати.

15.06.2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області, відповідача у справі, з заявою про перерахунок пенсії у звязку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативних актів», та надав довідку про заробітну плату від 07.06.2016 №18/151 вих.16, видану Прокуратурою Черкаської області.

За наслідками розгляду заяви вищевказаної, у листі від 24.06.2016 №2244/03 Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області, відповідач у справі, повідомило, що відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії, та розяснено можливість звернення до суду за захистом прав.

Відповідно до частини 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 р. №1789-XII (надалі за текстом - «Закон №1789-XII»), що був чинним на момент призначення позивачеві пенсії, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України від 08 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права (пенсія призначається в розмірі 80% від суми місячної заробітної плати незалежно від стажу роботи).

Законом України від 27 березня 2014 року №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», який набрав чинності в цій частині 01 травня 2014 року, зменшено відсоток пенсії від суми місячної заробітної плати з 80 % до 70 %.

Частиною 13 статті 50-1 Закону №1789-XII передбачалось, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно частини 18 статті 50-1 Закону №1789-XII призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

15.07.2015 року набув чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014р. №1697-VII яким передбачено нові умови пенсійного забезпечення працівників прокуратури, та відповідно до підпункту 1 пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» якого норми Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII, які регулювали, зокрема, питання перерахунку пенсії, втратили чинність.

Разом з тим, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.02.1999 р. №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини 1 ст.58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Наведене дає підстави для висновку, що перерахунок пенсії, призначеної до 01 жовтня 2011 року проводиться в разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, виходячи з розміру, встановленого на час призначення пенсії.

Отже, пенсійне забезпечення працівників прокуратури, станом на час спірних правовідносин, регулюється правилами статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, згідно частин 13, 20 якої, пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Ураховуючи, що Кабінетом Міністрів України не вжито заходів на реалізацію вищенаведеної норми, виходячи із приписів частини першої статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, та статті 22, згідно з якою закріплені Конституцією України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», на підставі довідки Прокуратури Черкаської області від 07.06.2016 №18/151 вих.16, і при такому перерахунку мають застосовуватися норми, що визначали умови та порядок перерахунку пенсії, які діяли на момент її призначення.

Згідно з п.5 Прикінцевих положень Закону України від 02 березня 2015 року №213-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені зміни Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються порядку призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Аналогічний висновок викладений Вищим адміністративним судом України, в ухвалі від 19 травня 2016 року у справі №463/2228/15-а (К/800/41001/15).

Крім того, вирішуючи питання про застосування наведеного Закону в часі, суд виходить з того, що згідно з ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 грудня 2013 року у справі №21-348а13, постанові від 17 грудня 2013 року у справі № 21-445а13, від 06 жовтня 2015 року у справі № 21-2432а15.

Згідно з ч.1 ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Постановою від 09 грудня 2015р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», з 01.12.2015 року встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

Отже, ураховуючи, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, та те, що з 01 грудня 2015 року була збільшена заробітна плата зокрема, по посаді, на якій працював позивач до виходу на пенсію, - відмова відповідача у перерахунку пенсії позивачу є протиправною.

Відповідно до ч.2 ст.72 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд не приймає доводи апелянта про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивача з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», оскільки ним застосовано нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність. Крім того, вказані зміни законодавства не містять вимогу щодо перерахунку раніше призначеної пенсії, а тому ця норма до спірних правовідносин не застосовується.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 26 вересня 2013 року у справі № К/800/12309/13, від 10 березня 2016 року у справі № К/800/6203/16, від 12 квітня 2016 року у справі № К/800/8027/16.

Законом України від 08 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, встановлено обмеження виплати пенсії максимальним її розміром.

Відповідно до ст.2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з цим, як встановлено п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Крім того, у відповідності до норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ в редакції, чинній на момент звернення позивача з заявою про проведення перерахунку пенсії, внесено зміни до частини п'ятнадцятої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

В подальшому до ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» внесено зміни Законом N911-VIII від 24.12.2015. Так, вказану статтю доповнено реченням наступного змісту «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати 10740 гривень».

При цьому, норми законодавства щодо обмеження максимального розміру пенсії на даний час є чинними, неконституційними не визнані, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами, отже, законних підстав для виплати пенсії в більшому, ніж обмежено, розмірі немає.

Отже, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Приймаючи рішення по заявленій вимозі, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, в т.ч., рішення у справах «Ейрі проти Ірландії», «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», «Великода проти України», та вважає, що останні у регулюванні спірних відносин (суспільних відносин у соціальній сфері) є гарантуванням права кожного на достатній життєвий рівень, з додержанням принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, і змінюючись, законодавчі норми не можуть погіршувати соціально-економічні права громадян, тобто позивача у справі.

Суд, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що наявні підстави для проведення перерахунку та виплати ОСОБА_2, позивачу в справі, пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.10.1995 №358/95 у редакції Закону України від 12.07.2001 на підставі довідки Прокуратури Черкаської області 07.06.2016р. №18/151 вих.16, в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, з виплатою різниці між фактично отриманою та належною до оплати суми пенсії, починаючи з 01 червня 2016 року, так як позивач звернувся за цим перерахунком до управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області 15.06.2016 року, а згідно ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

За нормами ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступив стороною у справі, або якщо стороною у справі виступила його посадова чи службова особа.

Отже, до стягнення з відповідача в силу вимог ст.94 КАС України підлягають судові витрати по оплаті судового збору позивачем в сумі 551,20грн., що, за матеріалами справи, підтверджено.

Керуючись ст.22, ст.58 ч.1 Конституції України, Законом України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.91 у редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001 року, постановою КМУ від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», ст. ст. 6, 7, 11, 17, 18, 23, 71, 72, 94, 159, 161, 163, 185 КАС України, Законом України «Про судовий збір», суд, -

постановив:

позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2 протиправною.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області, здійснити з 01.06.2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії за вислугу років, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001 року, в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Прокуратури Черкаської області 07.06.2016р. №18/151 вих.16, а також виплатити різницю між фактично отриманою та належною до оплати суми пенсії.

Допустити негайне виконання постанови в частині стягнення у межах суми за один місяць.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2, судові витрати в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду, через Городищенський районний суд Черкаської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_3