Справа № 808/8716/13-а
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року 12год.02хв.Справа № 808/8716/13-а м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Дуляницької С.М., за участю секретаря судового засідання Філоненко Ю.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Східного офісу Держаудитслужби

до Відділу освіти, молоді та спорту Більмацької районної державної адміністрації Запорізької області

про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державної фінансової інспекції в Запорізькій області (далі - позивач) до Відділу освіти, молоді та спорту Куйбишевської районної державної адміністрації Запорізької області про зобовязання відповідача згідно п. 4 вимог від 29.05.2013 № 007-21/658 усунути порушення на загальну суму 11915,00 грн.

Провадження у справі зупинялося до надрання законної сили судовим рішенням по кримінальній справі № 319/1038/13-к.

В судовому засіданні 13.12.2016 здійснено заміну первинного позивача Державної фінансової інспекції в Запорізькій області на ї правонаступника Східний офіс Держаудитслужби.

У звязку із зміною найменування відповідача здійснено заміну первинного відповідача - Відділу освіти, молоді та спорту Куйбишевської районної державної адміністрації Запорізької області на належного Відділ освіти, молоді та спорту Більмацької районної державної адміністрації.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити повністю.

Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши подані сторонами письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке.

На виконання п. 8.3.1.1 Плану контрольно-ревізійної роботи відповідача на І квартал 2013 року та на підставі направлень на проведення ревізії позивачем проведено ревізію, за результатами якої складено акт від 16.05.2013 № 007/21/4 (а.с.10-17 том 1).

На підставі Акту ревізії та п. 7 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993, п. 46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550 (далі Порядок №550) відповідачу була предявлена Вимога щодо усунення порушень фінансової дисципліни від 29.05.2013 №007-21/658 (а.с.109-113 том 1).

Відповідно до п. 4 Вимоги відповідача зобовязано скласти акти форми № КБ-2в та КБ-3 на зменшення вартості підрядних робіт, на підставі яких відобразити в бухгалтерському обліку дебіторську заборгованість в загальній сумі 11915,00 грн.; стягнути з ФОП ОСОБА_3 зайво проведені виплати в сумі 11915,00 грн. на підставі ст.ст.22, 63 Цивільного кодексу України. В іншому випадку відшкодувати в повному обсязі за рахунок осіб, винних у проведенні зайвих виплат (шкоду) в загальній сумі 11915,00 грн. на підставі ст. 11 Цивільного кодексу України.

У зв'язку з тим, що п. 4 Вимоги відповідачем не виконано, позивач звернувся до суду з даним позовом про зобов'язання відповідача згідно п. 4 вимог від 29.05.2013 №007-21/658 усунути порушення на загальну суму 11915,00 грн.

Даючи оцінку позовним вимогам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" (вживається в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України визначено, що Державна фінансова інспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до пункту 7 Положення, Державна фінансова інспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи.

Згідно пункту 6 Положення, Державна фінансова інспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; у разі виявлення збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою затвердженою Кабінетом Міністрів України.

За приписами підпункту 5 пункту 4 Положення Держфінінспекція України, відповідно до покладених на неї завдань, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Наведені норми узгоджуються з приписами пункту 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обовязковими для виконання службовими особами обєктів, що контролюються.

Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право предявляти обовязкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи обєкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обовязковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи обєкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обовязкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У справі, що розглядається, позивач предявив вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобовязання вчинити певні дії (виконати п.4 вимоги від 29.05.2013 № 007-21/658).

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права неодноразово була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014 року (справи №№ 21-40а14, 21-63а14), 13 травня 2014 року (справа № 21-89а14,) 20 травня 2014 року (справа № 21-93а14), 28.10.2014 (справа 21-462а14).

Висновки Верховного Суду України, з огляду на приписи статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковими та суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішеннями Верховного Суду України.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобовязання відповідача згідно п.4 вимог від 29.05.2013 № 007-21/658 усунути порушення на загальну суму 11915,00 грн. не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М.Дуляницька