Справа № 757/46671/16-а
Суддя: Гладун Х. А.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 року cуддя Печерського районного суду Гладун Х.А., розглянувши в порядку скороченого провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки Генеральної прокуратури України №18-230зп від 25.02.2016, з урахуванням нових розмірів заробітної плати станом на час звернення за перерахунком за відповідною посадою, починаючи з 16 травня 2016 року, та переказати її на його особистий рахунок та в подальшому пенсію виплачувати в повному обсязі.

Посилався на те, що перебуває на обліку в органах УПФ України і отримує пенсію за вислугу років в розмірі 90 % від розміру його місячної заробітної плати на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Зазначав, що 16.05.2016 р. звернуся до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до закону, який діяв на час призначення пенсії, але з урахуванням розміру заробітної плати визначеної у довідці виданої Генеральною прокуратурою України №18-230зп від 25.02.2016, проте листом Відповідача від 17.05.2016 року № 3888/03 йому було відмовлено у проведенні перерахунку призначеної раніше пенсії.

Стверджував, що відповідачем незаконно було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, що грубо порушує його права і законні інтереси.

В письмових запереченнях Пенсійного фонду України, що надійшли на адресу суду, відповідач просив у задоволенні адміністративного позову відмовити, посилаючись на те, що посилання позивача на ч. 13, 17, 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ про здійснення перерахунку пенсії є безпідставним, оскільки вказані норми втратили чинність. Також, вважає, що підстав для здійснення перерахунку та виплати позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» без обмеження її максимального розміру немає, оскільки це суперечить вимогам чинного законодавства.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах, зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Центральному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві з 14.05.2002 року та отримує пенсію за вислугою років в розмірі 90 % від розміру його місячної заробітної плати, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Позивач був звільнений з Генеральної прокуратури України з посади І заступника начальника Головного управління Генеральної прокуратури України за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років.

16.05.2016 р. позивач звернувся до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про проведення перерахунку пенсії призначеної у відповідності до діючого на час призначення пенсії ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 на час звільнення з органів прокуратури, а також довідки Генеральної прокуратури України №18-230зп від 25.02.2016 р. щодо розміру заробітної плати.

Відповідач листом від 17.05.2016 року № 3888/03 повідомив позивача про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії відповідно до вказаної довідки, зазначивши, що з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про прокуратуру» не призначаються, раніше призначені не перераховуються.

Вважаючи, що відповідач протиправно відмовив позивачу у перерахунку пенсії, останній звернувся до адміністративного суду з позовом.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійне забезпечення прокурорів та слідчих прокуратури, до яких законодавцем віднесено позивача, встановлено приписами Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (далі - Закон №1789-ХІІ) в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі, зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України від 08 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, зменшено до 80% відсотків розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року положення ч.1 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668-VІ.

Також, Законом №3668-VІ встановлено обмеження виплати пенсії максимальним її розміром.

Відповідно до ст.2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з цим, як встановлено п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

За приписами ч.ч.13 та 14 ч. 18 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

За пенсіонерами і членами їхніх сімей зберігаються пільги і гарантії соціального захисту, передбачені цим Законом та іншими законами, крім пільг, які встановлені абзацом першим частини третьої статті 49 цього Закону. Пенсіонери і члени їхніх сімей, що проживають разом із ними, мають також право на медичне обслуговування в тих медичних закладах, в яких вони перебували на обліку до виходу на пенсію працівника прокуратури.

Частиною 18 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення у позивача права на пенсію, було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Водночас, на час звернення позивача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії ч. 18 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ викладено в редакції у редакції Закону України від 28.12.2014 р. N 76-VIII: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.».

З аналізу наведених норм, враховуючи, що за пенсіонерами і членами їхніх сімей зберігаються пільги і гарантії соціального захисту, передбачені цим Законом та іншими законами, випливає, що позивач не втратив права на перерахунок призначеної йому раніше пенсії, незважаючи на те, що Кабінетом Міністрів України так і не визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Отже, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом №3668-VІ зміни до ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є ч.ч.13, 18 ст.50 Закону №1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Закону №3668-VІ не зазнали.

Такий висновок співпадає із висновком Вищого адміністративного суду України, викладеним в ухвалі від 19 травня 2016 року у справі №463/2228/15-а (К/800/41001/15).

Вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить з того, що згідно ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 грудня 2013 року у справі №21-348а13, від 06 жовтня 2015 року у справі №21-2432а15 та від 01 березня 2016 року у справі №21-3397а15 (161/20170/14-а).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, вимоги Позивача про зобов'язання Відповідача вчинити певні дії на майбутнє є безпідставними, оскільки відсутні факти порушення пенсійних прав позивача в майбутньому.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині зобов'язання Відповідача в подальшому виплачувати йому пенсію в повному обсязі, задоволенню не підлягають.

Суд дійшов висновку, що дії Відповідача щодо відмови Позивачу у перерахунку і виплаті пенсії без обмежень її максимального розміру на підставі довідки Генеральної прокуратури України №18-230зп від 25.02.2016р. суперечать вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, а тому є протиправними.

Згідно з ч. 2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідач не довів, що діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача судовий збір у розмірі 1653 грн. 60 коп.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 256 КАС постанова суду в частині здійснення перерахунку та виплати пенсії за вислугу років позивачу у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

В порядку ч. 1 ст. 267 КАС України суддя вважає за необхідне встановити Відповідачу строк в 14 днів з дня набрання постановою законної сили, подати Печерському районному суду м. Києва звіт про її виконання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 11, 71, 94, 99, 158-163, 183-2, 267 КАС України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії -задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки Генеральної прокуратури України №18-230зп від 25.02.2016р.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії без обмежень її максимального розміру за вислугу років ОСОБА_1 на підставі довідки Генеральної прокуратури України №18-230зп від 25.02.2016р. про заробітну плату, з урахуванням нових розмірів заробітної плати станом на час звернення за перерахунком за відповідною посадою, з 16.05.2016 р.

Допустити негайне виконання постанови суду у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1653 грн. 60 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня отримання її копії до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя Х.А. Гладун