Справа № 804/7123/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 р. Справа № 804/7123/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Національної поліції у Дніпропетровській області, Атестаційної комісії № 7 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ОСОБА_3 управління Національної поліції у Дніпропетровській області, Атестаційної комісії № 7 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Дніпропетровській області із позовними вимогами щодо:

визнання протиправними дій ОСОБА_3 управління Національної поліції у Дніпропетровській області щодо проведення атестування підполковника поліції ОСОБА_2;

визнання протиправним та скасування рішення Атестаційної комісії № 7 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Дніпропетровській області про результати атестування заступника начальника Новомосковського відділу поліції- начальника відділу кримінальної поліції підполковника поліції ОСОБА_2, оформлене протоколом ОП №15.00037737.0032952 від 30.09.2016р. та занесене у розділ IV Атестаційного листа «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)»: №4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що з 01.09.1995 р. по 06.11.2016 р. проходив службу в органах внутрішніх справ та наказом т.в.о. ГУНП у Дніпропетровській області №1 о/с від 07.11.2015р. був призначений на посаду заступника начальника Новомосковського відділу поліції начальника відділу кримінальної поліції із присвоєнням спеціального звання підполковника поліції, акцентуючи увагу на безстроковість вищезазначеного призначення. На підставі наказу ГУНП у Дніпропетровській області №458 від 23.02.2016р. позивача включено до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, за результатами якого відповідач 2 дійшов до висновку про невідповідність ОСОБА_2 займаній посаді, а також, що позивач підлягає звільненню зі служби в поліції. Так, ОСОБА_2 вважає дій відповідачів щодо проведення атестації протиправними, оскільки, на його думку, позивач не підлягав атестуванню, зважаючи на відсутність правових підстав для проведення згідно із приписами ч. 2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» та ч.ч. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських. Окрім того, позивач також зауважує, що на момент проведення атестування відносився до категорії працівників, які не підлягають атестації, зважаючи на те, що відпрацював на останній посаді менше одного року. Позивач вважає оскаржуване рішення протиправним, таким, що не відповідає обєктивній інформації стосовно себе та прийнятим із порушенням приписів Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, Закону України «Про Національну поліцію» тощо.

Позиція відповідача 1, відображена у запереченнях на позов, мотивована правомірністю проведення атестації колишніх працівників органів внутрішніх справ, які були прийняті на службу до поліції за скороченою процедурою в порядку п.9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію». Також відповідач наполягав на правомірності оскаржуваного рішення Атестаційної комісії №7 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 30.09.2016 р., зазначеного в Розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа ОСОБА_2 Відповідач зауважив на тому, що позивач під час атестування показав низький рівень теоретичних знань та професійних якостей, низькі результати тестування, незнання обовязків поліцейського, незнання норм чинного законодавства та не дотримання основних принципів діяльності. Так, за результатами тестування позивач отримав лише 25 балів з 60 на загальні здібності та навички, а за знання законодавчої бази 32 балів з 60. Під час проведення співбесіди позивачу ставились питання зі знання нормативно-правових актів, що регламентують службову діяльність, а також питання, повязані з виконанням службових обовязків. При цьому відповідач 1 зауважує, що в ході атестації також досліджувались довідки та копії документів про його заохочення, які були у розпорядженні атестаційної комісії та містили додаткову інформацію щодо служби позивача у міліції, а не поліції. Також позивача тестували із використанням поліграфу із наступним проведенням співбесіди. Так, на думку відповідача, під час атестування ОСОБА_2 комісією були всебічно досліджені всі зібрані на позивача документи, як то атестаційний лист, декларація про доходи, послужний список (форми №1), інформаційна довідка, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», результати тестувань (в т.ч. і тестувань з використанням поліграфу від 19.09.2016р. №210), у звязку з чим, відповідачі під час атестування позивача діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством, підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідачем 2 письмових заперечень на позовну заяву ОСОБА_2 до суду не надано.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 (14.07.1975 р.н.) у період з 01 вересня 1995 року по 06 листопада 2016 року проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Зокрема, у період з червня 2013 року по листопад 2015 року ОСОБА_2 перебував на посаді заступника начальника-начальника кримінальної міліції Новомосковського міського відділу ОСОБА_3 управління МВС України в Дніпропетровській області.

07.11.2015р. набув чинності Закон України «Про Національну поліцію», прийнятий Верховною ОСОБА_1 України 02.07.2015р. (п.1 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень цього Закону), що визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Згідно з п.1 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закон №580-VІІІ набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім: 1) пунктів 1,2,3,7-13,15,17-18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування; 2) ч.7 ст.15 та ч.5 ст.21 цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2017 року.

Відповідно до п.4 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пунктом 8 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Згідно з п.9 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Відповідно до п.12 працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до такої схеми співвідношення спеціальних звань, зокрема майор міліції - майор поліції.

07.11.2015р. позивач звернувся до Т.в.о. начальника ОСОБА_3 управління Національної поліції в Дніпропетровській області із заявою про прийняття в поліцію на посаду заступника начальника Новомосковського відділу поліції начальника відділу кримінальної поліції ОСОБА_3 управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Наказом ОСОБА_3 управління Національної поліції в Дніпропетровській області №1 о/с від 07 листопада 2015 року відповідно до п. 9 та п. 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію в порядку переатестування з 07.11.2015р. було призначено прибулого із Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_2 (М-058506), який мав спеціальне звання підполковник міліції, заступником начальника Новомосковського відділу поліції начальником відділу кримінальної поліції, а також присвоєно ОСОБА_2 спеціальне звання підполковник поліції.

07.11.2015р. ОСОБА_2 склав присягу працівника Національної поліції України.

10.06.2016р. начальником Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області полковником поліції складено відносно ОСОБА_2 атестаційний лист.

За висновком прямого керівника-заступника начальника ГУНП в Дніпропетровській області-начальника кримінальної поліції полковника поліції ОСОБА_4, що зазначений в розділі ІІ атестаційного листа, ОСОБА_2 «займаній посаді відповідає».

23.02.2016р. з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, на підставі вимог ст.57 Закону України Про національну поліцію та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015р. №1465, зареєстровано Міністерством юстиції 18.11.2015р. за №1445/27890 (далі-Інструкція), наказом т.в.о. начальника ОСОБА_3 управління Національної поліції в Дніпропетровській області №458 від 23.02.2016 р. створено, зокрема, атестаційні комісії ГУНП в Дніпропетровській області №1-№25 та призначено проведення атестування поліцейських ОСОБА_3 управління Національної поліції в Дніпропетровській області, а також визначені заходи щодо організації її проведення, передбачені п.1 розділу IV Інструкції.

Наказом ОСОБА_3 управління Національної поліції в Дніпропетровській області №2134 від 28.07.2016р. оголошено персональний склад атестаційних комісій для проведення атестування поліцейських, наказами ОСОБА_3 управління Національної поліції в Дніпропетровській області №2163 від 01.08.2016р. та №2753 від 29.09.2016р. внесено зміни до вищезазначеного наказу.

Згідно із довідкою начальника відділу УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області від 14.11.2016р. відповідно до пп. 2 п. 1 Розділу ІV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 р. №1465 та пп.2 п. 1 доручення ОСОБА_3 управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 01.03.2016 підполковника поліції, ОСОБА_2, заступника начальника Новомосковського відділу поліції начальника відділу кримінальної поліції включено до списку поліцейських, які підлягають атестуванню.

На підставі положень Інструкції за результатами проведеного тестування позивача ОСОБА_2 отримав за тестом на загальні здібності та навички 25 балів з 60 та за тестом на знання законодавчої бази 32 бали з 60.

Після проведення тестування, позивача на підставі п. 12 розділу IV Інструкції за рішенням атестаційної комісії запрошено на співбесіду 09.08.2016р.

Результати проведеного Атестаційною комісію №7 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Дніпропетровській області із ОСОБА_2 атестування оформлено протоколом ОП №15.00024562.0032952 від 09.08.2016р., згідно з яким комісією було вирішено направити позивача на поліграф.

Підсумкові результати проведеного відповідачем 2 стосовно ОСОБА_2 атестування, оформлені протоколом Атестаційної комісії №7 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОП№15.00037737.0032952 від 30.09.2016р.

Згідно із зазначеним протоколом головою Атестаційної комісії №7 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Дніпропетровській області поставлено на голосування рішення відносно ОСОБА_2, а саме: 4- займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, зважаючи на низький рівень теоретичних знань та професійних якостей, результат поліграфу.

Зазначене рішення підтримано членами атестаційної комісії та 30.09.2016р. внесено до Атестаційного листа ОСОБА_2 до розділу IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)», з яким позивач ознайомлений 11.10.2016р.

Не погодившись із діями відповідачів щодо проведення відносно позивача атестування, а також винесеним Атестаційною комісію №7 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Дніпропетровській області вищевказаним рішенням, ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Проходження служби в поліції регулюється Законом України «Про Національну поліцію» та іншими нормативно-правовими актами (ст. 60 Закону України «Про Національну поліцію»).

Статтею 59 цього Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського.

Згідно з приписами статті 58 Закону України «Про національну поліцію» призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Так, зважаючи на те, що позивач був прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» шляхом видання наказу про призначення за його згодою, то ОСОБА_2 вважається відповідно до ст.58 Закону призначеним безстроково.

Відповідно до положень п. п. 9, 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Таким чином, вказаним Законом передбачена альтернатива вибору для працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, а саме: прийняття на службу за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Отже, п. 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону не передбачає проведення атестування чи переатестування працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції.

Матеріалами справи підтведжено, що позивач, прийнятий на службу в поліцію з 07.11.2015р. та призначений на посаду заступника начальника Новомосковського відділу поліції начальника відділу кримінальної поліції із присвоєнням спеціального звання підполковника поліції згідно наказу т.в.о. начальника ОСОБА_3 управління Національної поліції в Дніпропетровській області №1 о/с від 07 листопада 2015 року.

Отже, ОСОБА_3 управління Національної поліції в Дніпропетровській області визнало позивача таким, що відповідає вимогам до поліцейських, визначеним Законом України «Про Національну поліцію».

Статтею 57 Закону України «Про Національну поліцію» визначено порядок атестації поліцейського.

Згідно з ч.1 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію" - атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

У ч.2 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію» визначений перелік підстав для проведення атестування поліцейських, до яких належить:

- призначення на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

- вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

- вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками (ч.3 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію»).

Рішення про проведення атестування, згідно з ч.4 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію» приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Частиною 5 статті 57 вказаного Закону передбачено, що порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

У спірних правовідносинах встановлено, що позивач прийнятий на роботу в поліцію як особа, яка виявила бажання проходити службу в поліції, шляхом видання наказу про призначення за його згодою на відповідну посаду (а не шляхом проходження конкурсу на посади), як визначено п. 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію».

Таким чином, оскільки позивач прийнятий на роботу в поліцію як особа, яка виявила бажання проходити службу в поліції, шляхом видання наказу про призначення за його згодою на відповідну посаду, а не шляхом проходження конкурсу на посади, як визначено пунктом 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», у звязку з чим підстав для атестування прийнятого на службу в поліцію позивача, передбачених статтею 57 Закону України «Про Національну поліцію», не було.

Так, згідно з даними атестаційного листа ОСОБА_2, атестація позивача проводилась за відсутності посилання на будь-яку з підстав проведення атестації поліцейського, які визначені у ч.2 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію».

Слід також зауважити, що графа атестаційного листа позивача із відомостями про дату та висновок попереднього атестування не заповнена.

Вищенаведене свідчить про відсутність індивідуальних підстав, визначених ч.2 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію», для призначення 01.03.2016р. ГУНП в Дніпропетровській області атестації позивача.

Окрім того, призначення для проведення атестації позивача протягом першого року проходження служби після призначення на посаду є незаконним виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України - рішення Верховного Суду України, прийняті за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права та для всіх судів України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» - висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Постановою Верховного Суду України від 05.03.2012 року по справі №21-42а-12 (номер рішення у ЄДРСР - 24068075) встановлено, що питання, пов'язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням), урегульовані спеціальним законодавством, зокрема, Законом України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ «Про міліцію», Законом України від 2 грудня 1990 року №509-XII «Про державну податкову службу», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР. Тому, за загальним правилом, під час вирішення справ цієї категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у своїй постанові від 17.02.2015 року по справі №21-8а15 (номер рішення у ЄДРСР - 42946756).

Оскільки положеннями спеціального законодавства з питань проходження служби в поліції - Законом України «Про Національну поліцію» не врегульоване питання визначення кола осіб, які не підлягають атестації, суд, з урахуванням наведених рішень Верховного Суду України, вважає за можливим застосувати до спірних правовідносин окремі положення Закону України «Про професійний розвиток працівників».

Статтею 12 Закону України «Про професійний розвиток працівників» визначені категорії працівників, які не підлягає атестації. Так, зокрема, згідно ч.1 цієї статті не підлягають атестації працівники, які не відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

З атестаційного листа вбачається, що позивача було призначено на посаду наказом т.в.о. начальника ОСОБА_3 управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.11.2015 року № 1 о/с вперше, а тому він не міг бути призначений до проходження атестації за цією посадою до 07.11.2016 року.

Прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та, власне, проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

До списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені ч. 2 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію".

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що жодних підстав для проведення атестування позивача не існувало. Позивач не претендував на призначення на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу, що встановлено пунктом 1 частини 2 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію».

За таких обставин, у ОСОБА_3 управління Національної поліції в Дніпропетровській області були відсутні підстави для атестування прийнятого на службу в поліцію позивача не було, проведення атестування позивача здійснено неправомірно, без наявності визначених законом підстав на його проведення.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідачами, на яких покладено обов'язок доказування, не доведено, що ОСОБА_2 підлягав атестації та, відповідно, включенню до списку поліцейських, які підлягають атестації, оскільки не наведено підстав для проведення атестації ОСОБА_2, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", та не надано відповідних доказів, які б підтверджували, що позивач мав бути призначений на вищу посаду чи переміщення на нижчу посаду, або щодо нього виявлено ознаки службової невідповідності.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Під час розгляду даної справи суд встановив, що призначення атестації позивача ОСОБА_3 управління Національної поліції в Дніпропетровській області (контрольного заходу) та її проведення Атестаційною комісією №7 відбулись із суттєвими порушеннями норм діючого законодавства України, у зв'язку із чим, враховуючи, що висновок Атестаційної комісії №7 який міститься в протоколі засідання комісії ОП №15.00037737.0032952 від 30.09.2016р. та атестаційному листі позивача від 30.09.2016 року, згідно п.15 Розділу ІV Інструкції є наслідком такого контрольного заходу, він підлягає визнанню протиправним та скасуванню згідно положень ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі наведеного, суд доходить до висновку, що відповідачами не доведено правомірність своїх дій, винесених рішень та їх відповідність нормам діючого законодавства України.

З огляду на вищевикладене, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Національної поліції у Дніпропетровській області, Атестаційної комісії № 7 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення - підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ОСОБА_3 управління Національної поліції у Дніпропетровській області щодо проведення атестування підполковника поліції ОСОБА_2.

Визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії № 7 ОСОБА_3 управління Національної поліції в Дніпропетровській області про результати атестування заступника начальника Новомосковського відділу поліції- начальника відділу кримінальної поліції підполковника поліції ОСОБА_2, оформлене протоколом ОП №15.00037737.0032952 від 30.09.2016р. та занесене у розділ IV Атестаційного листа «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)»: №4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 управління Національної поліції у Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 551, 21 грн. (пятсот пятдесят одна гривня двадцять одна копійка).

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_1