Справа № 822/214/16
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/214/16

Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

21 грудня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Коваль К.В.,

представника позивача - Дем`янова Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Фінансово-економічного управління командування сухопутних військ Збройних сил України Міністерства оборони України, Військової частини польової пошти НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, Фінансово-економічного управління командування сухопутних військ Збройних сил України Міністерства оборони України, Військової частини польової пошти НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність командування Військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що виразилась у невключені військовослужбовця ОСОБА_1 до наказу на виплату додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях за період з 03.02.2015 року по 18.02.2015 року, які відбувались в передмісті м. Дебальцево Донецької області, а також ненаправлення на адресу Міністерства оборони України, Фінансово-економічного Управління командування сухопутних військ ЗС України МО України відомостей щодо вказаного наказу для нарахування та здійснення виплати винагороди військовослужбовцю ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Військову частину польова пошта НОМЕР_1 видати наказ про виплату додаткової винагороди за безпосередню участь військовослужбовця ОСОБА_1 у бойових діях за період з 03.02.2015 року по 18.02.2015 року в передмісті м. Дебальцево Донецької області;

- зобов`язати Міністерство оборони України, Фінансово-економічне управління командування сухопутних військ ЗС України Міністерства оборони України, Військову частину польова пошта НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату винагороди військовослужбовцю ОСОБА_1 за безпосередню участь в бойових діях за весь період такої участі з 03.02.2015 року по 18.02.2015 року, відповідно до вимог Постанови КМ України №24 від 31.01.2015 року та наказу МО України №49 від 02.02.2015 року.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та за обставин викладених в ній, просив суд задоволити її, а постанову суду першої інстанції скасувати.

Відповідачі явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, хоча були належним чином повідомленні про дату, час та місце апеляційного розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що молодший солдат ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 та приймав участь в антитерористичній операції в Донецькій та Луганській областях, що підтверджується довідкою від 29.02.2016 року №676 (а.с. 7).

ОСОБА_1 відзначає, що в період часу з 03.02.2015 року по 18.02.2015 року, будучи тимчасово прикомандированим до В/чПП В 4673 він приймав безпосередню участь у бойових діях в районі м. Дебальцево. А відтак, на його думку, всупереч положенням Постанови Кабінету Міністрів України № 24 "Про особливі виплати винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій" від 31.01.2015 року та Порядку та умов виплати винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 02.02.2015 року № 49, йому за безпосередню участь в бойових діях з 03.02.2015 року по 18.02.2015 року не виплачена винагорода в розмірі 13000 грн.

На адвокатський запит представника позивача від 28.12.2015 року № 70, надісланого на адресу Міністерства оборони України з метою з`ясування причин вказаної невиплати позивачу винагороди та отримання завірених копії відповідних документів для її нарахування, відповіді не отримано.

Не погоджуючись із такими діями відповідачів, позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надано суду, та не доведено існування передбачених п. 2 р. 3 Порядку документів, на підставі яких визначається безпосередня участь позивача в лютому 2015 року у бойових діях.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Так, згідно з п. 2 Постанови КМ України № 24, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам виплачуються додаткові винагороди за виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Положеннями п. 2 Додатку 2 до Постанови КМ України № 24 визначено, що додаткова винагорода за безпосередню участь в бойових діях (виплачується особі після видання бойового наказу) в розмірі 1000 грн. на добу.

Особливості здійснення виплати додаткової винагороди військовослужбовцям під час проведення антитерористичних операцій врегульовано Порядком, затвердженим наказом Міноборони від 02.02.2015 року № 49, зокрема розділом 2.

Згідно з п.п. 1, 2, 4, 5 р. 2 Порядку, за безпосередню участь у бойових діях після видання бойового наказу військовослужбовцям військових частин виплачується додаткова винагорода в розмірі 1000 гривень за кожну добу такої участі.

Безпосередня участь у бойових діях визначається в разі:

- виконання військовою частиною бойових завдань в умовах безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту) з противником;

- виконання завдань ракетними військами та артилерією з вогневого ураження противника;

- ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки на території противника (території між позиціями військ противника та своїх військ) або в умовах безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту) з противником;

- контррозвідувального забезпечення військових формувань та правоохоронних органів у районі АТО в умовах безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту) з противником.

Також додаткова винагорода за безпосередню участь у бойових діях виплачується за ті дні, коли військовослужбовці у районі ведення бойових дій (районі АТО) беруть участь у:

- здійсненні польотів у зоні ураження зенітними ракетними комплексами (зенітно-артилерійськими комплексами) противника ближньої дії (до 10 км) в умовах: використання в польоті озброєння та обладнання повітряного судна для ураження наземних (морських), повітряних цілей або вирішення інших бойових і спеціальних завдань (коригування вогню артилерії з вертольотів, цілеспрямування, наведення пошуково-рятувальних сил і засобів, рятування (евакуація) особового складу, виконання протичовнових завдань, десантування, ведення повітряної і радіаційної розвідок, фотографування, застосування засобів радіоелектронної боротьби, перевезення військ, бойової техніки і вантажів, визначення умов десантування, забезпечення управління військами та ретрансляції);

- веденні повітряного, морського бою.

Безпосередня участь у бойових діях визначається на підставі:

- бойового наказу (бойового розпорядження) командира військової частини;

- журналу бойових дій (журналу ведення оперативної обстановки), книги служби нарядів;

- книги прикордонної служби підрозділу охорони державного кордону;

- рапорту (донесення) командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з числа доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях. До рапорту долучаються підписані командиром військової частини (начальником штабу сектору, командиром підрозділу) списки особового складу конкретних підрозділів, які брали безпосередню участь у бойових діях, із зазначенням посади, військового звання, прізвища та ініціалів, строку участі кожного військовослужбовця, який брав безпосередню участь у бойових діях. Кожен аркуш списків завіряється підписом командира військової частини (начальника штабу сектору, командира підрозділу безпосереднього підпорядкування) та гербовою печаткою;

- бойового донесення (підсумкового, термінового та позатермінового).

Документи про безпосередню участь у бойових діях подаються командирами військових частин за підпорядкованістю до органу військового управління (штабу АТО).

Орган військового управління (штаб АТО) розглядає документи, зазначені в пункті 2 цієї глави, та видає розпорядчий документ (наказ) щодо підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях із зазначенням кожного військовослужбовця та конкретних днів його участі у бойових діях, за які передбачено отримання додаткової винагороди.

На підставі отриманого розпорядчого документа (наказу) органу військового управління (штабу АТО) щодо підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях військовою частиною за місцем проходження служби військовослужбовця (на час участі в бойових діях) видається наказ про виплату додаткової винагороди.

Відповідно до витягу з наказу керівника сектору "С" (по стройовій частині) від 12.01.2015 року № 51, військовослужбовець Військової частини польова пошта НОМЕР_1 молодший солдат ОСОБА_1 , як водій - гранатометник ремонтної роти батальйону матеріально технічного забезпечення військової частини польова пошта НОМЕР_1 , є таким, що з 10.01.2015 року прибув до складу сил та засобів сектору "С", які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, з метою виконання службових (бойових) завдань.

У запереченнях на адміністративний позов Військова частини польова пошта НОМЕР_1 зазначає, що позивачу було правомірно, в межах та спосіб встановленими положеннями Порядку та умов виплати винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 02.02.2015 року № 49, та постанови Кабінету Міністрів України № 24 "Про особливі виплати винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій" від 31.01.2015 року, виплачено додаткову грошову винагороду за два дні безпосередньої участі у бойових діях, а саме: за 07.02.2015 року та за 18.02.2015 року.

Також відповідач зазначив про відсутність обгрунтованих підстав для призначення та нарахування позивачу додаткової грошової винагороди за безпосередню участь у бойових діях за інші дні.

Як вбачається, з довідки Військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 09 березня 2016 року № 337 в режимно-секретному органі військової частини - п.п. НОМЕР_1 перебувають на зберіганні та обліку документи і матеріали (бойові накази і розпорядження, бойові донесення і журнали ведення бойових дій), що опрацьовані у військовій частині, а також, що були отримані від інших органів військового управління під час участі військової частини в проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей в період з 03.02.2015 року по 18.02.2015 року, які у відповідності до ст.ст. 1.1.3, 1.1.5, 1.1.6 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Служби безпеки України від 12.08.2005 року № 440 (зі змінами), та п.п. 1.1, 1.3 Переліку службової інформації Збройних Сил України, затвердженого наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 20.09.2011 року № 180 (зі змінами), містять інформацію з обмеженим доступом зі ступенем секретності "Таємно" та з грифом обмеження доступу "Для службового користування".

При цьому, Військова частина польова пошта НОМЕР_1 зазначає, що поводження з даними документами і матеріалами та надання доступу до них здійснюється виключно у відповідності до вимог Порядку організації та забезпечення режиму секретності у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах та організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року № 939 та Інструкції про порядок обліку, зберігання та використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію, затверджену постановою Кабінету Міністрів України 27.11.1998 року № 1893.

Відповідно до заяви Міністерства оборони України від 14 березня 2016 року за № 259 відомості про те, чи надавались Військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 документи щодо безпосередньої участі ОСОБА_1 в бойових діях за період з 03.02.2015 року по 18.02.2015 року у передмісті Дебальцево в складі військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ) передбачені п.2 ч.2 Розділу 3 "Порядку та умов виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду" затвердженого наказом Міністерства оборони України від 02.02.2015 № 49, відсутні.

З метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про необхідність отримання додаткових доказів, зокрема витребувати у військової частини польова пошта НОМЕР_1 документи, що передбачені п. 2 ч. 2 Розділом 3 Наказу Міністерства оборони України № 49 від 02.02.2015 року, а саме: бойові накази (бойові розпорядження) командирів Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про безпосередню участь військової частини у заходах, передбачених у п. 1 ч. 2. Розділу 3 Наказу № 49 від 02.02.2015 року; накази командира військової частини (по стройовій частині); журнали бойових дій (журнали ведення оперативної обстановки), книги служби нарядів; бойові донесення (підсумкові, термінові та позатермінові), які підтверджують участь ОСОБА_1 у бойових діях в передмісті м. Дебальцево Донецької області в період часу з 03.02.2015 року по 18.02.2015 року.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено необхідність допитати в судовому засіданні представника Військової частини польова пошта НОМЕР_1 щодо обставин проходження військової служби ОСОБА_1 , його безпосередньої участі в бойових діях під м. Дебальцево, які відбувались в період з 03 лютого 2015 року по 18 лютого 2015 року у складі Військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Враховуючи, що службовою адресою відповідачів є м. Мукачево, тобто за межами територіальної підсудності Вінницького апеляційного адміністративного суду, колегія суддів дійшла висновку про необхідність та доцільність постановлення ухвали про направлення судового доручення від 07 червня 2016 року, якою було доручено проведення вищезазначених процесуальних дій Закарпатському окружному адміністративному суду. Цією ж ухвалою було зупинено провадження у справі до отримання результатів виконання судового доручення.

На виконання ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2016 року Закарпатським окружним адміністративним судом 06 грудня 2016 року надіслано ухвалу від 09 вересня 2016 року, зі змісту якої вбачається, що судове доручення від 07 червня 2016 року у даній справі повертається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через неможливість його виконання, в зв`язку з неявкою в судове засідання Закарпатського окружного адміністративного суду представника Військової частини НОМЕР_1 , що унеможливило отримання витребуваних Вінницьким апеляційним адміністративним судом доказів та вчинення дій щодо проведення допиту представника військової частини.

Таким чином, з огляду на вчинення судовою колегією всіх можливих заходів щодо отримання необхідних, допустимих та належних доказів для всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи, з урахуванням наявних доказів, що містяться у матеріалах справи, а також того, що позивачем не доведено існування документів, на підставі яких визначається його безпосередня участь в лютому 2015 року у бойових діях, а представниками відповідачів заперечується існування таких документів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у ОСОБА_1 права на отримання додаткової винагороди.

Отже, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно з частиною 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 26 грудня 2016 року.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.