Справа № 484/2136/16-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

21 грудня 2016 року м. Київ К/800/35004/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 липня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - УПФУ) в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії з урахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму; зобов'язати відповідача здійснити з 1 січня 2016 року перерахунок та виплату пенсії з урахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму (далі - спірний перерахунок).

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відмова відповідача у здійсненні спірного перерахунку його пенсії не ґрунтується на вимогах закону, порушує його права, а тому ОСОБА_1 просив про задоволення позову.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Позивач подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить ухвалені ними судові рішення скасувати та задовольнити позов.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити враховуючи наступне.

За правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з положеннями частини 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що позивач не має права на спірний перерахунок пенсії з огляду на зміни в законодавстві у період спірних правовідносин.

Як встановлено судами, позивач з 24 червня 2004 року перебуває на обліку в УПФУ і одержує пенсію по інвалідності, є постраждалим від наслідків Чорнобильської катастрофи І категорії, інвалідом ІІ групи, внаслідок захворювання пов'язаного з наслідками катастрофи на Чорнобильській АЕС.

Нарахування і виплата пенсії позивачу в період спірних у цій справі правовідносин здійснюється відповідачем на підставі статей 50, 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII), постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - постанова КМУ № 1210), судових рішень, якими зобов'язано УПФУ з 1 січня 2016 року здійснювати виплату пенсії позивачу у розмірі 8 733 гривень.

Так, статтями 50, 54 Закону № 796-XII в редакції до 1 січня 2015 року було передбачено розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком, а також встановлено розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1 - інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

З 1 січня 2015 року зазначені правові норми Закону № 796-XII викладені у новій редакції, яка встановила, що порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань, а щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначаються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Зазначені зміни у законодавстві зумовлені прийняттям Закону України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII).

Водночас, механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою КМУ № 1210 (далі - Порядок).

Пунктами 11 і 13 Порядку встановлено мінімальний розмір пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону № 796-XII.

З урахуванням вищевикладених положень законодавства розмір пенсії позивача з 1 січня 2015 року зменшився, однак рішенням судів поновлено виплату пенсії позивача у раніше встановленому розмірі з огляду на приписи пункту 7 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 76-VIII, яким встановлено, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, відповідно до цього Закону, її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача про здійснення спірного перерахунку його пенсії з урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму, оскільки нарахування пенсії здійснюється відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства України і рішень судів, які набрали законної сили і є обов'язковими до виконання.

Також, суди правильно зазначили і про те, що питання про виплату позивачу недоплаченої частини пенсії повинно вирішуватись в порядку статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки таке вже було предметом судового розгляду в іншій справі, рішення в якій перебуває на примусовому виконанні.

Такі висновки судів узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або порушили норми процесуального права.

Керуючись пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 липня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року, відмовити.

Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного

суду України М.І. Мойсюк