Справа № 804/16426/15
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2016-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представників позивача представник відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Підприємства обєднання громадян «Виробничо-комерційне підприємство «Дніпроінвар» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій та рішення протиправними, скасування рішення, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Підприємства обєднання громадян «Виробничо-комерційне підприємство «Дніпроінвар» (ПОГ «ВКП «Дніпроінвар») до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправними дії ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо внесення коригувань до автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», зокрема в автоматизованій інформаційній системі «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» на підставі висновків, викладених у ОСОБА_2 №3465/04-63-22-05/30852450 від 23.10.2015р.;
Від відповідача надійшло заперечення, в яких зазначено, що господарські взаємовідносини ПОГ «ВКП «Дніпроінвар» з контрагентами не направлені на реальне настання правових наслідків, надані під час перевірки первинні бухгалтерські документи не є достовірними доказами факту поставки товарів (надання послуг) позивачу, адже сам факт наявності у позивача податкової/видаткової накладної не є безумовним доказом реальності господарських операцій. Позивачем не доведено, що господарські операції між позивачем та контрагентами мали, реальний зміст. Також, допитані в якості свідків директора ТОВ «Гордон-Сервіс», ТОВ «Амарант Груп» повідомили, що не мають ніякого відношення до господарської діяльності вказаних підприємств, що також свідчить про те, що подані позивачем первинні документи (видаткові накладні, податкові накладні) не є належним документальним підтвердженням фактичного виконання розглянутих постачань на адресу позивача. Відповідач, вважає дії податкового органу щодо проведення перевірки та викладені висновки в ОСОБА_2 перевірки №3465/04-63-22-05/30852450 від 23.10.2015р. відповідають вимогам чинного законодавства, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним.
Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали посилаючись на доводи викладені в позовній заяві.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.
Заслухавши представників позивача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
ОСОБА_5 Довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України АА №693136, Підприємство обєднання громадян «Виробничо-комерційне підприємство «Дніпроінвар» зареєстровано 04.04.2000р. Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради та перебуває на обліку ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська, що підтверджується Довідкою про взяття на облік платника податків №448 від 07.04.2000р.
ОСОБА_5 постанови Головного управління ДФС у Дніпропетровській області «Про проведення позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності» від 29.05.2015р., постановлено: призначити позапланову перевірку ведення фінансово-господарської діяльності Підприємство об'єднання громадян «ВКП «Дніпроінвар», зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 01.04.2013 по теперішній час в процесі якої встановити порушення податкового законодавства та, в тому числі відобразити взаємовідносини з ТОВ «Амарант Груп», ТОВ «Гордон-Сервіс», проведення якої доручити ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Судом встановлено, що з 18.06.2015р. по 15.10.2015р. ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, п.78.4, п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, у зв'язку з отриманням постанови старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 29 травня 2015 року «Про проведення позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності» Підприємства об'єднання громадян «ВКП «Дніпроінвар» з питань взаємовідносин з TOB «Амарант Груп», ТОВ «Гордон-Сервіс» за період з 01.04.2013 року по 30.04,2015 року проведена документальна позапланова виїзна перевірка Підприємства об'єднання громадян «ВКП «Дніпроінвар» з питань дотримання вимог податкового законодавства України при документальному підтвердженні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Гордон-Сервіс», TOB «Амарант Груп» за період з 01.04.2013р. по 30.04.2015р., за результатами якої складено ОСОБА_5 №3465/04-63-22-05/30852450 від 23.10.2015р.
Відповідно до висновків вказаного ОСОБА_5 встановлено:
1. Відображення у бухгалтерському та податковому обліку фінансово-господарських операцій по взаємовідносинам з ТОВ «Гордон-Сервіс», ТОВ ОСОБА_6».
2. Документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин, їх вид, обсяг, якість та розрахунки по ланцюгу постачання: контрагенти-постачальники (ТОВ «Гордон-Сервіс», ТОВ «Амарант Груп») ПОГ «ВКП «Дніпроінвар» контрагенти-покупці наданих у таблиці №1, тобто порушення п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, при визначенні податкового кредиту по операціям, які складені без мети настання реальних наслідків по ланцюгу постачання на суму ПДВ 165593грн.
Встановлена відсутність об'єктів оподаткування податком на додану вартість при придбанні та реалізації товарів (послуг), які підпадають під визначення статей 22, 185, 187, 198 Податкового кодексу України.
3. Порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6, ст.198, п.201.1 ст.201, п.201.2, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України, при визначенні податкового кредиту по операціям, які складені без мети настання реальних наслідків з 01.08.2012 року по 30.11.2012 р. встановлено заниження задекларованої суми ПДВ, що підлягає сплаті в бюджет, у розмірі 5200 грн.
Судом встановлено, протягом перевіряємого періоду ПОГ «ВКП «Дніпроінвар» мало взаємовідносини з контрагентами: ТОВ «Гордон-Сервіс», ТОВ «Амарант Груп».
Оплата за отриманий товар відбувалась з поточного рахунку відповідно до платіжних доручень, копії яких наявні в матеріалах справи.
З жовтня 2014 по грудень 2014 року ПОГ «ВКП «Дніпроінвар» придбало у підприємства ТОВ «Гордон-Сервіс» зварювальні матеріали вітчизняного виробництва на суму 300 000,00. Оплата за отриманий товар відбувалась з поточного рахунку відповідно до платіжних доручень, копії яких наявні в матеріалах справи.
Також, встановлено віднесення до податкового кредиту у сумі 5200 грн. постачання товару, робіт/послуг з контрагентом постачальником - з ТОВ «Амарант Груп»: з послуг транспортування згідно податкових накладних № 609 від 31.07.2014р., № 144 від 29.08.2014р., № 151 від 30.09.2014р., № 178 від 31.10.2014р. на суму ПДВ - 5200 грн. у тому числі: за липень 2014 року податковий кредит на загальну суму ПДВ - 1120 грн.; за серпень 2014 року податковий кредит на загальну суму ПДВ - 1920 грн.; за вересень 2014 року податковий кредит на загальну суму ПДВ - 880грн.; за жовтень 2014 року податковий кредит на загальну суму ПДВ 1280грн.
Від ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві до ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська надійшла податкова інформація по ТОВ «Гордон-Сервіс» від 15 травня 2015 року № 1169/7/26-54-22-04-18: «Проведеним аналізом фінансово-господарської діяльності ТОВ «ГОРДОН-СЕРВІС» за період 04.09.2014р. по 02.04.2015р. встановлено невідповідність між придбаними товарами та реалізованими товарами та послугами. З урахуванням відсутності у ТОВ «ГОРДОН-СЕРВІС» відповідних виробничих потужностей, транспортних засобів, основних засобів для ведення фінансово-господарської діяльності, встановлено, що придбання ТОВ «ГОРДОН-СЕРВІС» у контрагентів-постачальників здійснено з метою формування податкового кредиту для заниження податкового зобовязання з ПДВ без мети провадження фінансово-господарської діяльності та подальшого надання податкової вигоди контрагентам-покупцям (третім особам) шляхом декларування ТОВ «ГОРДОН-СЕРВІС» податкових зобов'язань.
ОСОБА_5 інформаційної бази АІС «Архів електронної звітності» встановлено, що виписані ТОВ «ГОРДОН-СЕРВІС» вищезазначені податкові накладні підписані директором ОСОБА_7 Проте згідно протоколу допита директора ОСОБА_7 від 24.03.2015р., останній зазначив про непричетність до ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «ГОРДОН-СЕРВІС», а як наслідок первинні документи за підписом ОСОБА_7 в силу чинного законодавства України не мають юридичної сили.
Аналізом баз даних ДФС відносно ТОВ «ГОРДОН-СЕРВІС» встановлено, що останній не має можливості підтвердити реальність господарських відносин з платниками податків з 04.09.2014р. по 02.04.2015р., додаток АМ до декларації з податку на прибуток за 2014 рік не подавався, звіт про фінансовий результат за 2014рік не подавався, відповідно останній не має основних фондів, виробничих потужностей, транспортних засобів, придбаний товар не відповідає реалізованому.
Аналізом звітності з ПДВ за період з 04.09.2014р. по 02.04.2015р., встановлено факти формування податкових зобов'язань по операціях з підміни товарів, що свідчить про можливі порушення податкового законодавства та залучення суб'єкта до схеми формування штучного податкового кредиту».
Також, від ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві до ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська надійшла податкова інформація по ТОВ «Амарант Груп» від 15.05.2015р. №1170/7/26-54-22-04-18: «ОСОБА_5 наявної інформації, що викладені у даному листі про податкову інформацію, а саме: відсутність ТОВ «АМАРАНТ ГРУП» за податковою адресою (стан «9»), відсутність інформації про наявність та використання складських приміщень необхідних для ведення фінансово-господарської діяльності, наявність виробничих потужностей, відсутність транспортних засобів, протокол допиту директора ОСОБА_8 від 02.04.2015р., який зазначив про непричетність до ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «АМАРАНТ ГРУП», а як наслідок первинні документи за підписом ОСОБА_8 в силу чинного законодавства України не мають юридичної сили.
Аналізом баз даних ДФС відносно ТОВ «АМАРАНТ ГРУП» встановлено, що останній не має можливості підтвердити реальність господарських відносин з платниками податків з 04.09.2014р. по 02.04.2015р., додаток АМ до декларації з податку на прибуток за 2014 рік не подавалась, звіт про фінансовий результат за 2014рік не подавався, відповідно останній не має основних фондів, виробничих потужностей, транспортних засобів, придбаний товар не відповідає реалізованому.
Аналізом звітності з ПДВ за період з 03.04.2014р. по 02.04.2015р., встановлено факти формування податкових зобов'язань по операціях з підміни товарів, що свідчить про можливі порушення податкового законодавства та залучення суб'єкта до схеми формування штучного податкового кредиту».
Судом досліджено зміст постанови старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 29 травня 2015 року «Про проведення позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності», згідно якої встановлено, що ОСОБА_9, з жовтня 2014 року по лютий 2015 року, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на складання завідомо неправдивих документів фінансово-господарської діяльності підприємств «Гордон-Сервіс», ГОВ «Амарант Груп», які стали підставою для формування податкового кредиту та формування валових доходів та розходів підприємств вигодонабувачив, з використанням незаконно отриманої печатки ТОВ «Гордон-Сервіс», та незаконно використовуючи реквізити підприємств ТОВ «Гордон-Сервіс», ТОВ «Амарант Груп», тобто підроблення документів, які надають права та звільняють від обов'язків у вигляді нарахування та сплати податків підприємствами вигодонабувачами, розуміючи злочинний характер своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків в результаті їх вчинення, маючи необхідні знання в сфері діючого податкового, бухгалтерського, господарського та іншого законодавств, а також організаторські здібності та досвід практичної роботи пов'язаної з підприємницькою діяльністю, за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, маючи на меті пособництво реально діючим суб'єктам господарювання в умисному ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах та отримання незаконного прибутку від такої протиправної діяльності, фіктивного підприємництва ТОВ «Гордон-Сервіс», ТОВ «Амарант Груп», достовірно знаючи, що фінансово-господарська діяльність пі підприємств ТОВ «Гордон-Сервіс» та ТОВ «Амарант Груп» має безтоварний характер, та підприємства були створені без мети ведення фінансово-господарської діяльності, будучи посібником в умисному ухиленні від сплати податків у вигляді проведення документів бухгалтерського обліку та податкової звітності по неіснуючим господарськім відносинам, умисно ухилилась від сплати податків на загальну суму 12 250 479,00 грн.
Вказані обставини підтверджуються протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_7, який показав, що фінансово-господарську діяльність ТОВ «Гордон-Сервіс» він не вів, ніяких документів діяльності ТОВ «Гордон-Сервіс» він не підписував, та до діяльності підприємства не має ніякого відношення.
Вказані обставини підтверджуються протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_8, який показав, що фінансово-господарську діяльність ТОВ «Амарант Груп» він не вів, ніяких документів діяльності ТОВ «Амарант Груп» він не підписував, та до діяльності підприємства, не має ніякого відношення.
В ході проведеного аналізу ТОВ «Гордон-Сервіс» (39378923) встановлено, що ТОВ «Гордон-Сервіс» (39378923) має ознаки «фіктивності» та належить до конвертаційно-транзитної групи «Істоміна».
Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.
П.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, встановлено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь - яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення за агентськими договорами.
ОСОБА_5 п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Пунктом 44.1 ст.44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
ОСОБА_5 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
ОСОБА_5 п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Статтею 185 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Відповідно до п.187.1. ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
ОСОБА_5 до п.192.1 ст. 192 ПК України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та одержувача підлягають відповідному коригуванню.
Пунктом 198.1. ст.198 ПК України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
ОСОБА_5 із п.198.2. ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
-дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
-дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.3. ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1. ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку:
-з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
-з придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
ОСОБА_5 з п.198.6. ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до ст.42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
ОСОБА_5 п.1 ст.142 Господарського кодексу України, прибуток (доход) суб'єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб'єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань.
ОСОБА_5 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Пунктом 2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996) передбачено, що фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до п.1 ст.9 Закону № 996, факти здійснення господарських операцій фіксують первинні документи, які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п.2 ст.9 даного Закону, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Додаткові вимоги до первинних документів встановлені п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. № 168/704), відповідно до якого первинні документи повинні мати такі обовязкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа, дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції, посада і прізвища осіб відповідальних за здійснення господарської операції і правильність оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
ОСОБА_5 абз.1 п.п.2.1 глави 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Відповідно до п.п.2.2, п.п.2.4, п.п.2.7 п.2 вказаного Положення, первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).
Відносини в галузі діяльності з надання послуг з перевезення вантажів регулюються Цивільним кодексом України (глава 64), Господарським кодексом України (глава 32), Митним кодексом України, Законами України «Про транспорт», «Про зовнішньоекономічну діяльність», «Про транзит вантажів», «Про автомобільний транспорт», «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», ОСОБА_10 перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363, тощо.
ОСОБА_10 перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерством транспорту України від 14.10.1997 року № 363, передбачено, що договір перевезення вантажів - двостороння угода між перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламентується обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов'язку та відповідальність сторін щодо їх додержання. ОСОБА_10 передбачено, що товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.
Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
Відповідно до підпунктів 11.1, 11.3-11.6 пункту 11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні.
Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля.
Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом).
Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.
Таким чином, товарно-транспортна накладна належить до первинної бухгалтерської документації, наявність якої для всіх суб'єктів господарської діяльності незалежно від форм власності є обов'язковою.
Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.ст.11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Приймаючи рішення по суті спору суд виходив з наступного.
Як було встановлено судом, у перевіряємому періоді позивач мав господарські взаємовідносини, зокрема з ТОВ «Гордон-Сервіс», ТОВ «Амарант Груп».
Оплата за отриманий товар відбувалась з поточного рахунку відповідно до платіжних доручень, копії яких наявні в матеріалах справи.
З жовтня 2014 по грудень 2014 року ПОГ «ВКП «Дніпроінвар» придбало у підприємства ТОВ «Гордон-Сервіс» зварювальні матеріали вітчизняного виробництва на суму 300 000,00. Оплата за отриманий товар відбувалась з поточного рахунку відповідно до платіжних доручень, копії яких наявні в матеріалах справи.
Також, встановлено віднесення до податкового кредиту у сумі 5200 грн. постачання товару, робіт/послуг з контрагентом постачальником - з ТОВ «Амарант Груп»: з послуг транспортування згідно податкових накладних № 609 від 31.07.2014р., № 144 від 29.08.2014р., № 151 від 30.09.2014р., № 178 від 31.10.2014р. на суму ПДВ - 5200 грн. у тому числі: за липень 2014 року податковий кредит на загальну суму ПДВ - 1120 грн.; за серпень 2014 року податковий кредит на загальну суму ПДВ - 1920 грн.; за вересень 2014 року податковий кредит на загальну суму ПДВ - 880грн.; за жовтень 2014 року податковий кредит на загальну суму ПДВ 1280грн.
Проте контрагенти позивача ТОВ «Гордон-Сервіс», ТОВ «Амарант Груп» не мають можливості підтвердити реальність господарських відносин з платниками податків з 04.09.2014р. по 02.04.2015р., додаток АМ до декларації з податку на прибуток за 2014 рік не подавався, звіт про фінансовий результат за 2014рік не подавався, відповідно останні не мають основних фондів, виробничих потужностей, транспортних засобів, придбаний товар не відповідає реалізованому.
Відсутність необхідних умов для здійснення фінансово-господарської діяльності саме відсутність трудових, матеріальних ресурсів, виробничої бази, складських приміщень, транспортних засобів та обладнання унеможливлює здійснення господарської діяльності контрагентів позивача.
Враховуючи наведене, суд зазначає, що надані до перевірки позивачем документи не є достовірними доказами факту поставки товарів, адже сам факт наявності у позивача податкових та видаткових накладних не є безумовним доказом реальності господарських операцій між позивачем і його контрагентами, тоді як для податкового обліку значення має саме факт поставки товарів тим виконавцем (постачальником), який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження податкового кредиту.
При цьому суд зазначає, що витрати для цілей визначення обєкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка в свою чергу є підставою для формування підприємством податкового обліку.
Системний аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що обов'язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв'язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.
Таким чином, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактично здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх оформлених реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
На підтвердження вищевказаних господарських взаємовідносин з ТОВ «Гордон-Сервіс», ТОВ «Амарант Груп» за відповідні періоди позивачем надано до суду реєстри виданих та отриманих податкових накладних, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), більшість з яких стосується реалізації товару та послуг отриманого у вказаних контрагентів.
Проте позивачем не заперечується, що податкові накладні, видаткові накладні, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні, по взаємовідносинам з ТОВ «Гордон-Сервіс», ТОВ «Амарант Груп» підписані: директором ТОВ «Гордон-Сервіс» - ОСОБА_7 та директором ТОВ «Амарант Груп» - ОСОБА_8
При цьому, суд звертає увагу, що від ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві до ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська надійшла податкова інформація по ТОВ «Гордон-Сервіс» від 15 травня 2015 року № 1169/7/26-54-22-04-18: «Проведеним аналізом фінансово-господарської діяльності ТОВ «ГОРДОН-СЕРВІС» за період 04.09.2014р. по 02.04.2015р. встановлено невідповідність між придбаними товарами та реалізованими товарами та послугами. З урахуванням відсутності у ТОВ «ГОРДОН-СЕРВІС» відповідних виробничих потужностей, транспортних засобів, основних засобів для ведення фінансово-господарської діяльності, встановлено, що придбання ТОВ «ГОРДОН-СЕРВІС» у контрагентів-постачальників здійснено з метою формування податкового кредиту для заниження податкового зобовязання з ПДВ без мети провадження фінансово-господарської діяльності та подальшого надання податкової вигоди контрагентам-покупцям (третім особам) шляхом декларування ТОВ «ГОРДОН-СЕРВІС» податкових зобов'язань.
ОСОБА_5 інформаційної бази АІС «Архів електронної звітності» встановлено, що виписані ТОВ «ГОРДОН-СЕРВІС» вищезазначені податкові накладні підписані директором ОСОБА_7
Також, до ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська від ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві надійшла податкова інформація по ТОВ «Амарант Груп» від 15.05.2015р. №1170/7/26-54-22-04-18: «ОСОБА_5 наявної інформації, що викладені у даному листі про податкову інформацію, а саме: відсутність ТОВ «АМАРАНТ ГРУП» за податковою адресою (стан «9»), відсутність інформації про наявність та використання складських приміщень необхідних для ведення фінансово-господарської діяльності, наявність виробничих потужностей, відсутність транспортних засобів, протокол допиту директора ОСОБА_8 від 02.04.2015р., який зазначив про непричетність до ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «АМАРАНТ ГРУП», а як наслідок первинні документи за підписом ОСОБА_8 в силу чинного законодавства України не мають юридичної сили.
ОСОБА_5 постанови старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 29 травня 2015 року «Про проведення позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності», встановлено, що ОСОБА_9, з жовтня 2014 року по лютий 2015 року, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на складання завідомо неправдивих документів фінансово-господарської діяльності підприємств «Гордон-Сервіс», ГОВ «Амарант Груп», які стали підставою для формування податкового кредиту та формування валових доходів та розходів підприємств вигодонабувачив, з використанням незаконно отриманої печатки ТОВ «Гордон-Сервіс», та незаконно використовуючи реквізити підприємств ТОВ «Гордон-Сервіс», ТОВ «Амарант Груп», тобто підроблення документів, які надають права та звільняють від обов'язків у вигляді нарахування та сплати податків підприємствами вигодонабувачами, розуміючи злочинний характер своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків в результаті їх вчинення, маючи необхідні знання в сфері діючого податкового, бухгалтерського, господарського та іншого законодавств, а також організаторські здібності та досвід практичної роботи пов'язаної з підприємницькою діяльністю, за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, маючи на меті пособництво реально діючим суб'єктам господарювання в умисному ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах та отримання незаконного прибутку від такої протиправної діяльності, фіктивного підприємництва ТОВ «Гордон-Сервіс», ТОВ «Амарант Груп», достовірно знаючи, що фінансово-господарська діяльність пі підприємств ТОВ «Гордон-Сервіс» та ТОВ «Амарант Груп» має безтоварний характер, та підприємства були створені без мети ведення фінансово-господарської діяльності, будучи посібником в умисному ухиленні від сплати податків у вигляді проведення документів бухгалтерського обліку та податкової звітності по неіснуючим господарськім відносинам, умисно ухилилась від сплати податків на загальну суму 12 250 479,00 грн.
Вказані обставини підтверджуються протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_7, який показав, що фінансово-господарську діяльність ТОВ «Гордон-Сервіс» він не вів, ніяких документів діяльності ТОВ «Гордон-Сервіс» він не підписував, та до діяльності підприємства не має ніякого відношення.
Вказані обставини підтверджуються протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_8, який показав, що фінансово-господарську діяльність ТОВ «Амарант Груп» він не вів, ніяких документів діяльності ТОВ «Амарант Груп» він не підписував, та до діяльності підприємства, не має ніякого відношення.
ОСОБА_5 ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01.04.2015р. по справі №201/5226/15-к, досудовим розслідуванням встановлено, що в ході проведеного аналізу ТОВ «Гордон-Сервіс» встановлено, що ТОВ «Гордон-Сервіс» має ознаки «фіктивності» та належить до конвертаційно-транзитної групи «Істоміна».
Всі вищевказані обставини по вказаним контрагентам позивача не можуть залишатися невраховані судом, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами.
У цьому випадку підприємство знаходилось поза межами контролю формального (номінального) директора, а від імені контрагента невідомі особи лише оформляли відповідні документи. Номінальний директор нікого не уповноважував на вчинення дій від імені товариства, немає відомостей щодо уповноваження інших осіб на вчинення дій від імені товариства.
Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України в постанові від 01.12.2015р. по справі № 21-3788а15, постанові від 12.01.2016р. по справі № 21-3706а15, прийшла до наступних правових висновків, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.
У постановах Верховного Суду України від 05.03.2012 року (справа № 21-421а11) від 12.04.2016р. (справа № 21-3270а15) міститься правовий висновок, відповідно до якого податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.
Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами1 і 2 ч.1 ст.237 цього Кодексу, обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Доводи ПОГ «ВКП «Дніпроінвар» наведені в адміністративному позові та доповненнях не спростовують самого факту встановлених порушень та не є підставою для скасування податкового повідомлення-рішення.
Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростували правильність висновків відповідача, викладених ним в акті №3465/04-63-22-05/30852450 від 23.10.2015р.
За викладених вище обставин та відповідних доказів, суд вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, правомірність своїх дій ним доведена.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо внесення коригувань до автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», зокрема в автоматизованій інформаційній системі «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» на підставі висновків, викладених у ОСОБА_5 №3465/04-63-22-05/30852450 від 23.10.2015р., суд зазначає наступне.
Внесення ДПІ до електронної бази даних інформації є лише службовою діяльністю працівників ДПІ з виконання обовязків зі збирання доказової інформації про наявність чи відсутність документального підтвердження господарських операцій.
Суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо внесення до інформаційних електронних базах даних контролюючих органів відомостей (податкової інформації) щодо проведення перевірок та звірок є лише збиранням податкової інформації, які не впливають на права та обов'язки позивача, оскільки не змінюють майнового стану платника податків без прийняття суб'єктом владних повноважень відповідного податкового повідомлення-рішення.
Відповідної правової позиції також дотримується Верховний Суд України, яка викладена в постанові від 09.12.2014р. в якій зазначено, що обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є ті дії, які породжують певні правові наслідки для суб'єкта владних правовідносин і мають обов'язковий характер. Права позивача можуть бути порушенні відповідачем внаслідок прийняття за результатами перевірки податкових повідомлень-рішень, які можуть бути оскарженні в судовому порядку. Дії щодо внесення ДПІ до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок проведення зустрічної перевірки товариства є лише службовою діяльністю працівників ДПІ з виконання обов'язків зі збирання доказової інформації про наявність чи відсутність документального підтвердження господарських операцій. Включення суб'єктом владних повноважень до баз даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.
При цьому ч.2 ст.161 КАС України передбачено, що при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобовязаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.
Відповідно до норм ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.
Таким чином, суд зазначає, що вказані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відсутні як докази здійснення коригування вказаних показників, разом з тим зберігання та опрацювання в інформаційних базах контролюючих органів податкової інформації в контексті ст.71-74 Податкового кодексу України в рамках здійснення інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів є лише заходами з метою виконання покладених на контролюючі органи функцій.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку в необхідності відмови в задоволенні поданого адміністративного позову.
Керуючись ст.ст.158-165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні адміністративного позову Підприємства обєднання громадян «Виробничо-комерційне підприємство «Дніпроінвар» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій та рішення протиправними, скасування рішення, - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1