Справа № 804/150/16
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2016 рокусправа № 804/150/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

секретар судового засідання: Лащенко Р.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2016 р. в справі № 804/150/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (далі ПАТ «ДМКД») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110010000/2015/20068 від 02.07.2015 р.; визнання недійсним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 110010000/2015/600409/1 від 02.07.2015 р. В обґрунтування позову зазначено, що позивачем виконані всі необхідні та достатні дії під час митного оформлення товару та надано митному органу всі документи для обґрунтування заявленої позивачем митної вартості товару.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2015 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову, ухвалити нове рішення про задоволення позову через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права. Апелянт зазначає, що при поданні митної декларації позивачем визначена митна вартість товару за основним методом, надані всі необхідні документи на підтвердження митної вартості за ціною контракту. Документи, подані позивачем, не містили розбіжностей, ознак підробки, містили усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена, тому у відповідача були відсутні підстави для витребування додаткових документів. Не зважаючи на це, позивачем надані додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості. Зобовязання надати рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних з виконанням умов договору, є порушенням вимог митного законодавства, оскільки умовами зовнішньоекономічного контракту та додатків до контракту не визначалося обовязку сплати комісійних, посередницьких послуг, повязаних з виконанням договору, а також не визначався порядок нарахування та здійснення таких витрат. При цьому митним органом і судом не враховано надання підприємством договору комісії між компанією-виробником ООО «Группа «Магнезит» та компанією-продавцем Dalmond Trade House Limited (Кіпр), яким визначено обовязок продавця (комісіонера) сплатити комісійну винагороду в розмірі 5% від вартості відвантаженої продукції, яку комісіонер самостійно утримує суму із коштів, отриманих від покупців за реалізований товар, тобто у покупця не виникає обовязку зі сплати комісійних, посередницьких послуг тощо. Також судом першої інстанції не враховано неможливості надання банківських платіжних документів під час митного оформлення товару через те, що умовами контракту передбачено поставку товару без перерахування авансового платежу; неможливості надання каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару через те, що позивач не перебуває у договірних відносинах з виробником товару; неможливості надання транспортних (перевізних) документів та документів, що містять відомості про вартість перевезення товарів, оскільки витрати на транспортування включені у вартість товару за умовами поставки DAP станція Правда Придніпровської залізниці і відповідно до ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України подання транспортних документів для підтвердження митної вартості не передбачено; неможливості подання страхових документів через відсутність факту страхування.

Також, на думку апелянта, судом першої інстанції не врахована правова позиція Верховного Суду України, висловлена в постановах від 31.03.2015 р. в справах № 21-127а15, 21-53а15, відповідно до якої ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Крім того, апелянт вважає необґрунтованим посилання митного органу про повязаність виробника з продавцем через відсутність належних доказів цьому твердженню, зазначаючи, що Митним кодексом України врегульовано питання можливої повязаності продавця та покупця.

Відсутність або наявність печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць на скан-копіях інвойсів, на думку апелянта, не вважаються розбіжностями, ознаками підробки тощо, з урахуванням наявності печатки прикордонної служби на залізничній накладній.

Додатково апелянтом вказано на порушення відповідачем правил заповнення рішення про коригування митної вартості, що затверджені наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 р., а також на необґрунтованість застосування другорядного методу визначення митної вартості (2- ґ).

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.07.2015 р. позивач звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС для митного оформлення товару: № 1 «магнезія випалена (не спечена) у вигляді порошку темно-коричневого кольору та дрібних камінців»; товару №2 «аналогічні суміші: маса периклазофорстеритова для торкретування», який надійшов на адресу позивача на підставі зовнішньоекономічного контракту від 14.02.2014 р. № DTH 013-14/14-0315-12, укладеного між Dalmond Trade House Limiited (Кіпр) та позивачем, та заявлений до митного оформлення шляхом подання митної декларації № 110010000/2015/021384. Митна вартість товару заявлена позивачем шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ1 за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України, а саме товару № 1- 0,286 долларів США за кг; товару №2 - 0,400 долларів США за кг.

За результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками відповідачем виявлено ризик можливого заниження митної вартості товару, що спричинило необхідність здійснити перевірку правильності її визначення, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів.

За митною декларацією № 110010000/2015/007158 при візуальному контролі документів до МД виявлено певні ознаки ризиковості операції, що визначені наступними індикаторами ризиків: 105-2 «можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості. Звернути увагу на митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів. Провести перевірку відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів. У випадках, передбачених частинами третьою-четвертою ст. 53 МК, здійснити запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою ст. 54 МК, прийняти рішення про коригування митної вартості Товар №1. Витребувати у декларанта заявлені у гр. 44 митної декларації документи, що підтверджують митну вартість товарів.».

Посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС відповідно до пункту 4.1 статті 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, в результаті якого встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме: товар імпортовано за контрактом від 14.02.2014 р. №DTH 013-14/14-0315-12, що заявлений декларантом позивача як непрямий контракт, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару, а з посередником. Декларантом позивача контракт від 14.02.2014 р. № DTH 013-14/14-0315-12 в гр. 44 МД 06.10.2015 р. № 110010000/2015/021384 задекларовано під кодом 4100.

У зв'язку з тим, що контракт не є прямий, то позивачем до документів митного оформлення надано договір комісії від 23.11.201 року № DTH-090-11 між виробником ТОВ група «Магнезит» (Росія) та Dalmond Trade House Limiited (Кіпр). Враховуючи наявність договору комісії, ціна продажу товару повинна включати складову щодо комісійної винагороди комісіонера, яка відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України є складовою митної вартості. Зазначений контракт із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, не містить кількісних показників, що стосуються підтвердження митної вартості товарів, що оцінюються. Документи, що підтверджують врахування комісійної винагороди комісіонера у митній вартості як складової митної вартості, до митного оформлення декларантом не надано.

Позивачем до митного оформлення надані рахунки виробника товару, а саме ООО «Группа «Магнезит» від 15.06.2015 р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, а також надано інвойси продавця товару компанії Dalmond Trade House Limiited (Кіпр) за зовнішньоекономічним контрактом від 14.02.2014 р. № DTH 013-14/14-0315-12, які, як й інвойси продавця товару, не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць.

Документи, визначені пунктом 2.6 статті 53 Митного кодексу України, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів, позивачем не надані.

Враховуючи викладене, з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару відповідно до частини 5 статті 54 Митного кодексу України, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням пунктів 2, 3 статті 53 Митного кодексу України, посадовою особою митниці зобов'язано декларанта протягом 10 календарних днів додатково надати (за наявності) наступні документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листом № 062Д/1705 від 02.07.2015 р., надісланим у складі електронного повідомлення, декларантом проінформовано відповідача про неможливість надання додаткових документів, зазначених у вимогах митного органу, в термін визначений пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України, та повідомлено, що зазначені документи будуть надані в установлений законом термін відповідно пункту 8 статті 55 Митного кодексу України.

У зв'язку з неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів посадовою особою Дніпропетровської митниці було послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості.

При здійсненні контролю співставлення, тобто порівняння рівня заявленої митної вартості з інформацією, наявною у митного органу щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, посадовою особою митниці встановлено, що в базі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи містилась наступна інформація: товар № 1 наявна інформація щодо митного оформлення ідентичного товару «Флюс озалізнений магнезіальний марки DALSLAG PL703 15 вміст MgO-83,6%; SiО2-2,44%, СаО-7,30%, Fe2О3 - 5,45%. Використовується для коригування змісту шлаку в сталеплавильному виробництві» (враховуючи хімічний склад, марку, сферу застосування,, час ввезення, розмір партії): МД від 25.05.2015 № 112030000/2015/7418, від 15.06.2015 № 112030000/2015/8894 з митною вартістю товару визначеною митним органом за резервним методом на рівні 0,373 дол.США/кг (вартість заявлена за ціною угоди за відомостями електронного інвойсу 0,315 дол.США/кг). Крім того, наявні митні оформлення ПАТ «ДМКД» цього ж самого товару, що імпортований за цим самим контрактом від того ж самого продавця та вироблений тим же виробником, з митною вартістю, заявленою декларантом за резервним методом відповідно до рішення про визначення митної вартості від 01.04.200/2015/600309/1 - МД від 03.04.2015 № 110010000/2015/20457, відповідно до рішення про визначення митної вартості від 02.04.200/2015/600310/1- МД від 02.04.2015 № 110010000/2015/20453. Позивачем митна вартість товару, заявлена на рівні 0,286 доларів США/кг.

Товар № 2 наявна інформація щодо митного оформлення подібного товару (враховуючи хімічний склад, марку, сферу застосування, час ввезення, розмір партії): МД ІМ 40 № 700050000/2015/1188 від 08.06.2015 з митною вартістю товару визначеною митним органом за резервним методом на рівні 0,58 дол. США/кг (вартість заявлена за ціною угоди за відомостями електронного інвойсу 0,55673 дол.США/кг). Позивачем митна вартість товару, заявлена на рівні 0,400 доларів США/кг.

Митна вартість товару № 1 «магнезія випалена (не спечена) марки DALSLAG PL 663 скоригована митницею згідно з положеннями ст. 64 Митного кодексу України, та ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митним органом митній вартості на рівні 0,373 дол.США/кг.

Митна вартість товару № 2 «торкрет-маса периклазофорстеритового складу марки DALSLAG PL70» скоригована митницею згідно з положеннями ст.64 Митного кодексу України та ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митним органом митній вартості на рівні 0,58 дол.США/кг.

Правомірність застосування зазначених декларацій підтверджується витягом з бази митного органу.

Митне оформлення за зазначеними МД здійснено за скоригованою вартістю із застосуванням методу 2- ґ.

Коригування митної вартості проведено за рішенням № 110010000/2015/600409/1 від 02.07.2015 р. (резервний метод).

У зв'язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару позивачу відмовлено в митному оформленні та видано картку відмови від 02.07.2015 р. № 110010000/2015/20068.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість прийняття відповідачем оскаржуваних рішень.

Колегія суддів вважає такий висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконання контракту купівлі-продажу вогнетривкою продукції № DTH 013-14/14-0315-12, укладеного між Dalmond Trade House Limiited (Кіпр) та ПАТ «ДМКД» 14.02.2014 р., додаткових угод до контракту 02.07.2015 р. позивачем предявлено для митного оформлено до Дніпропетровської митниці ДФС вантажну митну накладну в режимі «ІМ 40» № 110010000/2015/021384 на наступний товар: товар № 1 «магнезія випалена (не спечена) у вигляді порошку темно-коричневого кольору та дрібних камінців»; товар №2 «аналогічні суміші: маса периклазофорстеритова для торкретування». Митна вартість товару заявлена позивачем шляхом подання декларації митної вартості за основним методом визначення митної вартості ціною договору відповідно до статті 58 Митного кодексу України, а саме товару № 1- 0,286 долларів США за кг; товару № 2 - 0,400 долларів США за кг.

На підтвердження митної вартості товару позивачем надано митному органу наступні документи: контракт; рахунки; залізнична накладна із зазначенням номеру контракту і вантажоодержувача; сертифікат якості; рахунок на відвантажений товар із зазначенням номеру контракту, номеру вагона, ваги нетто, ціни і вартості товару; сертифікат походження товару; копія експортної митної декларації; пакувальний аркуш із розбивкою по видам пакування.

В ході контролю наявності у підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, митним органом встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять наступні розбіжності:

умовами контракту передбачено перерахування покупцем 95% вартості кожної замовленої партії товару шляхом здійснення авансового платежу протягом 20 банківських днів з моменту отримання оригіналу рахунку, у звязку з чим на момент здійснення митного оформлення товару позивач повинен був надати митному органу банківські платіжні документи щодо оплати авансового платежу на суму 16146,18 доларів США, проте позивачем документів щодо проведення розрахунків не надано;

товар заявлено як поставку за договором купівлі-продажу не з виробником товару (код 4104 графи 44 декларації), а декларантом позивача контракт задекларовано за кодом 4100;

у звязку з інформацію про те, що ООО «Группа «Магнезит» є керуючою компанією міжнародного холдингу та контролює продавця товару компанію Dalmond Trade House Limiited (Кіпр), наявні підстави вважати, що ці відносини вплинули на формування ціни імпортованого товару;

враховуючи наявність договору комісії, ціна продажу повинна включати складову щодо комісійної винагороди комісіонера, яка є складовою митної вартості, проте позивачем не надано документів, що підтверджують врахування комісійної винагороди комісіонера у митній вартості як складової митної вартості;

вартість товару, зазначена у рахунках виробника, дорівнює вартості, зазначених у інвойсах продавця, не зважаючи на наявність посередницької угоди;

надані рахунки виробника та інвойси продавця товару не містять печаток а штампів прикордонних служб, станцій та митниць.

Відповідачем витребувані у декларанта документи, які підтверджують заявлену митну вартість у звязку із встановленням вказаних розбіжностей: рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листом від 02.07.2015 р., надісланим у складі електронного повідомлення, декларантом проінформовано митний орган про неможливість надання додаткових документів в термін, визначений п. 3 ст. 53 Митного кодексу України, та вказано, що зазначені документи будуть надані у термін, встановлений п. 8 ст. 55 Митного кодексу України.

Дніпропетровською митницею 02.07.2017 р. прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № 110010000/2015/600409/1 у відношенні митної декларації № 110010000/2015/021384 за резервним методом, у звязку з чим митна вартість товару № 1 визначена митним органом в розмірі 11089,29 дол. США (0,3730 дол. США/кг.); товару № 2 визначена в розмірі 12315,14 доларів США (0,5850 дол. США/кг).

02.07.2015 р. Дніпропетровською митницею ДФС прийнята картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110010000/2015/20068.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобовязані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, повязані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларація митної вартості подається у разі:

1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;

2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;

3) якщо покупець та продавець повязані між собою.

Згідно з ч. ч. 8-9 цієї статті у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобовязаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

Згідно з ч. 6 цієї статті орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як зазначено вище, підставою для коригування митної вартості є встановлення в ході здійснення митного контролю неможливості перевірки числового значення митної вартості імпортованого товару.

Колегією суддів встановлено, що декларантом (позивачем у справі) для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару були подані документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару Дніпропетровською митницею встановлено, що документи, які надані для митного оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності.

Щодо відсутності банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, судом апеляційної інстанції встановлено, що розрахунки за контрактом станом на час митного оформлення товару не були проведені, що зумовлено прийняттям сторонами додаткової угоди № 5 до Контракту, за якою строк дії контракту продовжено до 31.01.2016 р. в частині розрахунків до повного виконання зобов'язань за контрактом.

Крім того, за умовами контракту (п. 12.3) авансовий платіж здійснюється покупцем протягом 20 банківських днів з дати отримання покупцем оригіналу рахунку, а відповідно до п. 11.1 даного контракту оригінал рахунку на поставлений товар передається покупцеві разом з товаром. Пунктом 12.2 контракту передбачено, що товар, який постачається, може бути оплачений покупцем протягом 10 днів з дати постачання цього товару.

Враховуючи відсутність рахунку на оплату, товар поставлено без авансового платежу і це не суперечить умовам зовнішньоекономічного контракту.

Що стосується висновку суду першої інстанції та доводів апелянта про те, що товар виробництва ООО «Группа «Магнезит» за контрактом від 14.02.2014 р. № DTH-013-14/14-0315-12 з Dalmond Trade House Limited (Кіпр) за вантажною митною декларацією від 02.07.2015 р. № 110010000/2015/021384 заявлено декларантом як поставку за договором купівлі-продажу не з виробником товару та зазначено код 4100 графи 44 декларації, тоді як у випадках поставки товару за посередницьким договором зазначається код документу 4104, а також внесення декларантом до графи 34 митної декларації «Код країни походження» - RU, що відповідає назві держави «Російська Федерація», тоді як у графі 11 «Торговельна країна/Країна виробництва» позивачем вказано літерний код - CY, який відповідає назві держави «Кіпр», колегія суддів вказує, що зазначені обставини не можна вважати розбіжностями, які впливають на числові значення складових митної вартості товарів чи відомості щодо ціни.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що поставка товару дійсно здійснювалася з території Російської Федерації від виробника товару ООО «Группа «Магнезит», країною походження товару є Російська Федерація, проте поставка товару здійснена на виконання контракту, укладеного не з виробником товару, а з Dalmond Trade House Limited (Кіпр), що свідчить про вірне зазначення коду поставки 4100 у графі декларації 44, коду країни походження - RU.

Щодо посилання митного органу на те, що за інформацією офіційного сайту http://magnezit.ru ООО «Группа «Магнезит» є керуючою компанією міжнародного холдингу та контролює продавця товарів Dalmond Trade House Limited (Кіпр), а тому є підстави вважати, що ці взаємовідносини мали вплив на формування ціни імпортованих товарів колегія суддів зазначає наступне.

Зовнішньоекономічний контракт укладено між ПАТ «ДМКД» та Dalmond Trade House Limited (Кіпр), який діяв на виконання комісійного поручення виробника ООО «Группа «Магнезит».

Митним кодексом України вререгульоване питання можливої пов'язаності покупця і продавця, а не виробника і продавця. Тим більш, з матеріалів справи вбачається, що поставка товару здійснювалася від ООО «Група Магнезит» з Російської Федерації, а не через Dalmond Trade House Limited з Кіпру.

Відсутність печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць на скан-копії інвойса, на що посилається митний орган, не можна вважати розбіжностями, наявністю ознак підробки або що він містить не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомості щодо ціни. Тим більш, печатка прикордонної служби міститься на залізничній накладній, яка подана митному органу при митному оформленні товару. Положення про уніфікований порядок проставлення митними органами держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав на транспортних і комерційних документах печаток і штампів митних органів країн відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн передбачає проставлення печаток і штампів митними органами на перевізних документах, якими є транспортні та комерційні документи. Тобто перевезення товару може здійснюватися або за транспортними документами, і/або за комерційними.

Таким чином, наявність печатки митного органу на поданому інвойсі не суперечить чинному законодавству України, оскільки цей інвойс (рахунок-фактура) вказаний у додатку до залізничної накладної, і на цій накладній містяться усі необхідні печатки митних органів.

Щодо включення до митної вартості комісійної винагороди комісіонера, яка є складовою митної вартості, колегія суддів вказує на наступне.

Відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати, понесені покупцем: комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, повязаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, повязані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

В даному випадку за умовами договору комісії № DTH-090-11 від 23.12.2011 р., укладеному між виробником ООО «Группа «Магнезит» та продавцем Dalmond Trade House Limited (Кіпр), комітент сплачує комісіонеру комісійну винагороду в розмірі 5% від вартості відвантаженої продукції, яку комісіонер самостійно утримує із коштів, отриманих від покупців за реалізований товар.

Відтак, у позивача не виникає обовязку зі сплати комісійних, посередницьких послуг, повязаних з виконанням умов договору, відповідно суми комісійної винагороди не є складовою митної вартості.

Посилання митного органу на той факт, що вартість товару, зазначена у рахунках виробника, дорівнює вартості, зазначених у інвойсах продавця, не зважаючи на наявність посередницької угоди, є безпідставними, оскільки, як зазначено вище, відповідно до умов договору комісії, № DTH-090-11 від 23.12.2011 р., укладеному між виробником ООО «Группа «Магнезит» та продавцем Dalmond Trade House Limited (Кіпр), комісійна винагорода вже включена у вартість товару.

Колегія суддів зазначає, що за результатами опрацювання наданих позивачем документів митний орган повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, оскільки позивачем при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Судова колегія не піддає сумніву право митного органу контролювати митну вартість, заявлену декларантом, але такий контроль повинен здійснюватися в межах повноважень, наданих діючим законодавством.

Позивачем у повному обсязі виконані вимоги ч. 5 ст. 52 Митного кодексу України щодо подання декларації митної вартості та п. 7 ч. 10 ст. 58 цього кодексу щодо включення до визначеної митної вартості її складових, які не включалися до ціни, що була фактично сплачена позивачем, що відображено в декларації митної вартості.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості товару, митниця виходила з наявної інформації щодо раніше визначеного рівня митної вартості. Однак, в порушення вимог ст. 57 Митного кодексу України митницею не доведено неможливість застосування інших (попередніх) методів (2а-2г) визначення митної вартості товару, а застосовано резервний метод, який відповідно до наведених вище норм законодавства застосовується у випадку, якщо митна вартість товару не може бути визначена за попередніми методами.

Крім того, відповідачем не доведено факту проведення консультацій з декларантом з питання визначення митної вартості.

Колегія суддів зазначає, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 11.09.2012 р. (реєстраційний № 26347525 в Єдиному державному реєстрі судових рішень), а також в постанові від 31.03.2015 р. в справі № 21-53а15, відповідно до якого митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наданих декларантом документів, перелік яких відповідає ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, з урахуванням умов поставки товару, митний орган мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості і необхідності витребовування додаткових документів.

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності своїх дій щодо відмови у визначенні митної вартості товару за ціною договору, а встановлені судом обставини свідчать про надання позивачем достатнього обсягу документів, необхідних для визначення митної вартості за основним методом. При цьому відповідачем не доведено обґрунтованість виникнення сумніву у заявленій позивачем митній вартості товару за ціною договору.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. При цьому судом апеляційної інстанції враховується, що відповідачем при здійсненні коригування митної вартості застосовані відомості, що містяться в базі даних митниці, стосовно вже скоригованої митницею митної вартості товару, а не самостійно задекларованої декларантом митної вартості.

Митним органом не спростовано контрактну ціну оцінюваних товарів, об'єктивну можливість і спроможність відповідача визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 Митною кодексу України.

Відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування першого методу не спростовані відповідачем.

Вказані обставини не враховані судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст. 94 КАС України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 202, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2016 р. в справі № 804/150/16 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2016 р. в справі № 804/150/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування рішень скасувати.

Прийняти в справі № 804/150/16 нову постанову.

Позов Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 110010000/2015/600409/1 від 02.07.2015 р., прийняте Дніпропетровською митницею ДФС.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110010000/2015/20068 від 02.07.2015 р., видану Дніпропетровською митницею ДФС Публічному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського».

Стягнути з бюджетних асигнувань Дніпропетровської митниці ДФС на користь Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 5115 (пять тисяч сто п'ятнадцять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст постанови складений 27.12.2016 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко