Справа № 345/499/16-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2016-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

09 грудня 2016 року м. Київ К/800/33915/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради , третя особа - Калуське об'єднане управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправною бездіяльності,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому, з врахуванням заяви про зміну предмета позову, просила визнати протиправною відмову УСЗН щодо несплати за неї страхових внесків за період з 01.10.2006 по 31.12.2006 і за період з 01.04.2007 по 30.11.2007 та подання до пенсійного органу звітів про нарахування та сплату страхових внесків за вказаний період, зобов'язати УСЗН сплатити за неї вказані страхові внески та подати до пенсійного органу відповідні звіти.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.05.2016 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо несплати за позивача страхових внесків за період з 01.04.2007 по 30.11.2007 та щодо неподання до УПФ звітів про нарахування та сплату страхових внесків за період з 01.04.2007 по 30.11.2007. Зобов'язано УСЗН сплатити за ОСОБА_1 страхові внески за період з 01.04.2007 по 30.11.2007 та подати до ОУПФ звіти про нарахування та сплату страхових внесків за період з 01.04.2007 по 30.11.2007. В решті позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адимністративного суду від 15.11.2016, постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.05.2016 скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, не погоджуючись з даним рішенням, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення апеляційної інстанції, та рішення суду першої інстанції залишити в силі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11.12.2015 позивач звернулася до УСЗН з вимогою сплатити страхові внески за неї за період з 01.10.2006 по 30.11.2007 та подати звіти про нарахування та сплату страхових внесків за вказаний період, однак відповідач листом від 22.12.2015 №П-362 фактично відмовив їй у задоволенні її вимог.

Пунктом 13 статті 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній, на час виникнення спірних відносин) (далі - Закон №1058-IV) передбачено, що загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема особи, які відповідно до законів отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до частини шостої статті 20 Закону №1058-IV, за осіб, зазначених у пунктах 8, 11-14 статті 11 цього Закону, страхові внески сплачуються в порядку і строки, визначені Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, коштів цільових фондів, з яких цим особам сплачуються відповідно грошове забезпечення, страхові виплати, допомога і компенсації.

На виконання вимог частини першої статті 19 та частини шостої статті 20 Закону №1058-IV КМУ було прийнято Порядок (в редакції чинній станом на 01.04.2007), який визначає механізм сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески) до ПФУ, зокрема за осіб, які відповідно до законів отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (пункт 1 Порядку).

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 вказаного Порядку страхові внески нараховуються за осіб, зазначених у підпункті 2 пункту 1 цього Порядку, - на суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, нарахованої за базовий звітний період.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що обчислення і сплата страхових внесків провадиться районними (міськими) управліннями праці та соціального захисту населення - за осіб зазначених у підпункті 2 пункту 1 цього Порядку, які застраховані та не застраховані в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

Відповідно до пункту 18 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», затвердженого постановою КМУ від 27.12.2001 №1751 (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) (далі - Порядок №1751) допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначається з дня звернення за її призначенням, але не раніше ніж з дня, що настає після закінчення відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами.

Днем звернення за призначенням допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку вважається день прийняття органом праці та соціального захисту населення відповідної заяви з усіма необхідними документами.

Із системного аналізу вищенаведених норм права слідує, що обчислення і сплата страхових внесків провадиться районними (міськими) управліннями праці та соціального захисту населення за осіб, які отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а не за осіб, що перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Те, що позивачка перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є лише підставою згідно пункту 20 Порядку №1751 для призначення їй відповідної допомоги, однак в жодному разі вказане не свідчить про те, що ОСОБА_1 отримувала таку допомогу, а у УСЗН був обов'язок згідно Порядку сплачувати за неї страхові внески та подавати відповідні звіти.

Крім того судами встановлено, що згідно з виписки із розпорядження Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім» (далі - ТОВ) від 15.01.2007 №10 ОСОБА_1 з 15.01.2007 по 08.11.2009 дійсно було надано відпустку для догляду за дитиною до трьох років.

Отже, позовні вимоги з 01.10.2006 по 31.12.2006 є безпідставними, оскільки позивач не могла отримувати у вказаний період допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також не перебувала у відпустці.

Також, згідно з особовою справою ОСОБА_1, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку була призначена позивачу лише з 01.11.2008 по 08.11.2009, що підтверджується протоколом від 20.07.2009 №411840.

При цьому слід звернути увагу, що із відповідною заявою про призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивач звернулася лише 20.07.2009.

Жодних доказів того, що ОСОБА_1 отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в період з 01.04.2007 по 30.11.2007 не надано.

Відтак, оскільки ОСОБА_1 не отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в період з 01.10.2006 по 31.12.2006 та з 01.04.2007 по 30.11.2007, то у відповідності до пункту 13 статті 11 Закону №1058-IV та Порядку, обов'язок у УСЗН для обчислення і сплати за неї страхових внесків відсутній.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті -пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради , третя особа - Калуське об'єднане управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправною бездіяльності.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Мороз