Справа № 816/2186/16
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/2186/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єресько Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко О.С.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа: Фермерське господарство "Супрунівське-1" про визнання відмови неправомірною, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2016 року ОСОБА_4 (надалі - позивач, ОСОБА_4В.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області), третя особа: Фермерське господарство "Супрунівське-1" (надалі - третя особа - ФГ "Супрунівське-1"), просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, що оформлена листом від 02.07.2016 року № 5022/6-16, у наданні ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безплатно у власність в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства із земель наданих в тимчасове користування фермерському господарству "Супрунівське-1" на території сільської ради Полтавського району Полтавської області;

- зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області у межах своєї компетенції повторно розглянути та вирішити відповідно до закону клопотання ОСОБА_4 від 27.05.2016 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безплатно у власність в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства із земель наданих у тимчасове користування фермерському господарству "Супрунівське-1" на території Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що відповідач протиправно відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної частки (паю) із земель, наданих у тимчасове користування фермерському господарству "Супрунівське-1" для ведення фермерського господарства, оскільки виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки встановлений статтею 123 Земельного кодексу України та не містить такої підстави для відмови як відсутність у Статуті господарства інформації про включення земельної ділянки до майна фермерського господарства.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. У наданих до суду письмових запереченнях просила відмовити в задоволенні адміністративного позову з посиланням на статтю 1 Закону України "Про фермерське господарство", згідно якої земельна ділянка передана фермерському господарству для здійснення його діяльності має бути зазначена у його статуті. Земельна ділянка загальною площею 6,71 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області не включена до складу майна Фермерського господарства "Супрунівське-1" про що свідчить п. 4 Статуту вказаного господарства. Отже, у фермерського господарства та його членів відсутні підстави для розпорядження спірною земельною ділянкою.

Третя особа явку свого уповноваженого представника не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, надала до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Суд встановив, що навесні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області з клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в розмірі земельної частки (паю) із земель, наданих в тимчасове користування фермерському господарству "Супрунівське-1" для ведення фермерського господарства на території Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Листом від 21.04.2016 за № 2246/6-16 позивачу відмовлено у наданні такого дозволу з посиланням на недоліки матеріалів, доданих до клопотання, а тому запропоновано долучити інформацію про відсутність реалізації права на земельну частку (пай), довідку про розмір земельної частки (паю) на території даної сільської ради, а також про проведення загальних зборів фермерського господарства щодо приватизації земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) членами фермерського господарства (а.с. 11).

Усунувши вказані недоліки, 27.05.2016 позивачем до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області подано клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безплатно у власність в розмірі земельної частки (паю) із земель, наданих в тимчасове користування фермерському господарству "Супрунівське-1" для ведення фермерського господарства на території Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів (а.с. 13, 56).

Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області своїм листом від 02.07.2016 № 5022/6-16 відмовило ОСОБА_4 в задоволенні її клопотання.

Не погодившись з такою відмовою суб'єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню, суд виходить із такого.

Питання передачі в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності врегульовано Земельним кодексом України.

Пунктом "а" частини третьої статті 22 Земельного кодексу України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Абзацом "а" частини першої статті 121 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району.

Відповідно до частини першої та другої статті 13 Закону України "Про фермерське господарство" члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Земельні ділянки, на яких розташовані житлові будинки, господарські будівлі та споруди фермерського господарства, передаються безоплатно у приватну власність у рахунок земельної частки (паю).

Згідно з статтею 32 Земельного кодексу України громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Дія частини першої цієї статті не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай).

Статтею 7 Закону України "Про фермерське господарство" (в редакції від 31.03.2016) встановлено, що надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Згідно з частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_5 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини сьомої вказаної статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

В ході розгляду справи, суд встановлено, що підставою для відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність частки (паю) для ведення фермерського господарства слугувало не включення до майна ФГ "Супрунівське-1" спірної земельної ділянки про що свідчить Статут ФГ "Супрунівське-1", а саме: пункт 4 "ОСОБА_2 господарства".

Суд зауважує, що чинним законодавством України не встановлено обов'язку фермерському господарству включати до майна даного господарства земельні ділянки.

Як встановлено з матерівалів справи, розпорядженнями голови Полтавської РДА від 15.05.2006 № 238, від 08.05.2007 № 274 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в короткострокову оренду терміном на 10 років громадянину ОСОБА_6 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу на території Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області та передано ОСОБА_6 в оренду земельну ділянку площею 21,0 га (а.с. 76-77, 81-82).

Як пояснили представники позивача, вказана земельна ділянка площею 21,0 га була розділена і відведена у власність членам ФГ "Супрунівське-1" ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 на реалізацію їх права на безоплатну передачу земельної ділянки для ведення фермерського господарства відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю) із земель, наданих у тимчасове користування фермерському господарству "Супрунівське-1" на території Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с 96).

Судом також встановлено, що після відведення земельних ділянок членам ФГ "Супрунівське-1" ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 залишилася земельна ділянка площею 6,71 га, яку орендує член та засновник ФГ "Супрунівське-1" ОСОБА_6 за договором оренди землі від 24.07.2006 (а.с. 23-25) з урахуванням договору про внесення змін до договору оренди землі від 20.09.2007 (а.с. 32-33).

Згодом ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вийшли зі складу ФГ "Супрунівське-1".

Відповідно до п. 1.3, 1.4 Статуту ФГ "Супрунівське-1" в редакції 2016 року засновником господарства є ОСОБА_6, а його членами - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_12 (а.с. 65).

Інші члени ФГ "Супрунівське-1" ОСОБА_12 та ОСОБА_4 не реалізували своє право на безоплатну передачу їм у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства на території Супрунівської сільської ради Полтавської району Полтавської області.

На зборах ФГ "Супрунівське-1" 16.02.2016 вирішено погодити приватизацію земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) членами фермерського господарства ОСОБА_4 та ОСОБА_12, які не реалізували своє право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель, наданих у тимчасове користування ФГ "Супрунівське-1" для ведення фермерського господарства, про що складено протокол № 2 (а.с. 86-87).

Позивачем та ОСОБА_12 з виконавчого комітету Супрунівської сільської ради отримано довідки від 27.04.2016 № 499/02-25, № 500/02-25 про те, що середній розмір земельної частки (паю) на території Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області складає 3,384 га (а.с. 42, 88).

Судом встановлено, що ОСОБА_12 вже зверталася до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безплатно у власність в розмірі земельної частки (паю) із земель, наданих в тимчасове користування фермерському господарству "Супрунівське-1" для ведення фермерського господарства на території Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, однак їй було відмовлено.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2016 по справі № 816/1431/16 визнано протиправною відмову ГУ Держгеокадастру у Полтавській області у наданні ОСОБА_12 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безплатно у власність в розмірі земельної частки (паю) із земель, наданих в тимчасове користування фермерському господарству "Супрунівське-1" для ведення фермерського господарства на території Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, викладену у формі листа від 02.07.2016 № 5016/6-16 та зобов'язано ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_12 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безплатно у власність в розмірі земельної частки (паю) із земель, наданих в тимчасове користування фермерському господарству "Супрунівське-1" для ведення фермерського господарства на території Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Рішення не набрало законної сили.

Позивач в свою чергу також звернувся до ГУ Держгеокадастру уПолтавській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безплатно у власність в розмірі земельної частки (паю) із земель, наданих в тимчасове користування фермерському господарству "Супрунівське-1" для ведення фермерського господарства на території Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Однак листом від 21.04.2016 за № 2246/6-16 позивачу відмовлено у наданні такого дозволу посилаючись на недоліки матеріалів, доданих до клопотання, а тому запропоновано долучити інформацію про відсутність реалізації права на земельну частку (пай), довідку про розмір земельної частки (паю) на території даної сільської ради, а також про проведення загальних зборів фермерського господарства щодо приватизації земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) членами фермерського господарства (а.с. 11).

Усунувши вказані недоліки, 27.05.2016 позивачем до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області подано клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безплатно у власність в розмірі земельної частки (паю) із земель, наданих в тимчасове користування фермерському господарству "Супрунівське-1" для ведення фермерського господарства на території Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів (а.с. 13, 56).

Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області своїм листом від 02.07.2016 № 5022/6-16 відмовило ОСОБА_4 в задоволенні її клопотання.

Таким чином, єдиним хто не реалізував свої право на отримання безоплатно у власність земельної ділянки із земель, наданих у тимчасове користування ФГ "Супрунівське-1" для ведення фермерського господарства є ОСОБА_4

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про безпідставність тверджень відповідача про відсутність правових підстав для задоволення клопотання ОСОБА_4 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства із земель наданих в тимчасове користування фермерському господарству "Супрунівське-1" на території Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів.

Відповідь Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 5022/6-16 від 02.07.2016 не містить посилань на інші підстави для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства, окрім тих, правова оцінка яким надана судом вище.

За таких обставин, приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про наявність у спірних відносинах порушеного права позивача у сфері публічно-правових відносин.

За приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач як суб'єкт владних повноважень всупереч вимог частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не довів та не обґрунтував правомірність своїх дій та вимог.

Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа: Фермерське господарство "Супрунівське - 1", про визнання відмови неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, що оформлена листом від 02.07.2016 № 5022/6-16, у наданні ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безплатно у власність в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства із земель наданих в тимчасове користування фермерському господарству "Супрунівське-1" на території сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області у межах своєї компетенції повторно розглянути та вирішити відповідно до закону клопотання ОСОБА_4 від 27.05.2016 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безплатно у власність в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства із земель наданих у тимчасове користування фермерському господарству "Супрунівське-1" на території Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Стягнути на користь ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1102,40 грн (одна тисяча сто дві гривні сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2016 року.

Суддя Л.О. Єресько