Справа № 638/15784/16-а
Суддя: Грищенко І. О.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Грищенко І. О.

за участю секретаря Самогньозд О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася 29.09.2016 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд прийняти позов до розгляду та задовольнити його в повному обсязі. Визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова щодо відмови їй ОСОБА_1, в перерахунку пенсії державного службовця з 01.12.2015 р. у звязку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів». Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова перерахувати ОСОБА_1 пенсію державного службовця з 01.12.2015 р. у звязку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів» на підставі довідки від 26.05.2016 р. № 5103/03, обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям із збереженням проценту нарахування пенсії на момент перерахунку пенсії у 2009 році в розмірі 85 %. Просить розглянути справу у скороченому провадженні без виклику до суду сторін.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що з 01.07.2004 р. вона одержує пенсію за віком по Закону України «Про державну службу». Вона звернулась до управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова із заявою про перерахунок пенсії державного службовця, у звязку з підвищенням з 1 грудня 2015 року заробітної плати державним службовцям на підставі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 26.05.2016 № 5103/03, виданої обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. Рішенням управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова від 30.05.2016 № 8237-02/26 їй було відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки з 01.05.2016 року набув чинності новий Закон України «Про державну службу» (№ 889 VIII від 10.12.2015 року), яким не передбачено проведення перерахунку пенсії особам, які отримують пенсію державного службовця. Вважає рішення відповідача по справі протиправним, оскільки ст. 22 Конституції України не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, повязані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та Закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд задовольнити позов на тих підставах, які в ньому викладені.

В судове засідання представник управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова не зявився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. 31.10.2016 р. від начальника управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова ОСОБА_2 надійшли заперечення на позов, в яких вона просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування заперечень на позов зазначається, що 26.05.2016 року позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова з заявою про перерахунок пенсії. Разом із заявою позивач надала довідку про заробітну плату, видану обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 26.05.2016 року № 5103/03. Згідно п. 1 постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів», яка застосовується з 01.12.2015 року, були підвищені посадові оклади працівникам установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери. До 1 січня 2015 року питання перерахунку пенсій державних службовців, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям було врегульоване ст. 37 1 Закону України «Про державну службу», відповідно до якої у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76 VIII, який набрав чинності з 1 січня 2015 року, були внесені зміни до Закону України «Про державну службу», зокрема, статтю 37 1 викладено в новій редакції. Відповідно до даної статті, умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються КМУ. Порядок здійснення перерахунку пенсії державних службовців у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям був врегульований п. 4 постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». Пунктом 2 постанови КМУ № 1013 були внесені зміни до деяких постанов КМУ, зокрема й до постанови КМУ № 865, з якої вилучено пункт 4 та викладено в новій редакції абзац перший пункту 5 та пункт 6, які стосувались проведення перерахунку пенсій державних службовців. Таким чином, на момент звернення позивача до управління ПФУ в Дзержинському районі м. Харкова щодо проведення перерахунку пенсії у звязку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, відсутні нормативно правові акти, які б визначали умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям. Окрім того, пунктом 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника консультанта народного депутата. Тобто, з 01.06.2015 року пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723 не призначаються, а призначені раніше не перераховуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке.

У відповідності до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Україна є соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права (стаття 1 та частина перша статті 8 Основного Закону України).

У Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15 рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що «верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності». Складовою верховенства права є правова визначеність, яка, зокрема, знаходить свій вияв у принципі законних (легітимних) очікувань.

Європейський суд з прав людини у справі ОСОБА_3 Дайн проти Міністерства внутрішніх справ (Yvonne Van Duyn v. Home Office 04.12.1974) висловив правову позицію, за якою принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобовязання, взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу повязана з іншим принципом відповідальності держави. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, ця держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Відтак, обґрунтованими (легітимними) сподіваннями особи є очікування можливості ефективного здійснення певного права, як прямо гарантованого, так і опосередкованого (того, яке випливає з інших прав), у разі, якщо особа прямо не виключена з кола тих, хто є носіями цих прав.

Згідно статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Також, відповідно до статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до посвідчення серія АЗ № 241152, виданого управлінням Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_1, 1954 р. н., отримує пенсію державного службовця, номер пенсійної справи 169144/204.

ОСОБА_1 видана довідка обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат № 5103/03 від 26.05.2016 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.

30.05.2016 р. за № 8237 0426 ОСОБА_1 надана відповідь управлінням Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова, в якій зазначається, що відсутні підстави для перерахунку пенсії згідно довідки № 5103/03 від 26.05.2016 р. відповідно до її особистої заяви від 26.05.2016 р., оскільки з 01.05.2016 р. набув чинності новий Закон України «Про державну службу» (№ 889 VII від 10.12.2015 р.), яким не передбачено проведення перерахунку пенсії особам, які отримують пенсію державного службовця.

Згідно ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну службу» 16 грудня 1993 року № 3723 XII у редакції, яка діяла на момент призначення позивачу пенсії, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно ч. 4 ст. 37 Закону України «Про державну службу» 16 грудня 1993 року № 3723 XII у редакції, яка діяла на момент призначення позивачу пенсії, за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Приписи ст. 37 1 Закону України «Про державну службу» 16 грудня 1993 року № 3723 XII в редакції, яка була чинна на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії, визначали, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» в редакції, яка була чинною до 15.12.2015 року, передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432 IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

У звязку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» був виключений, п. 5 змінений.

Згідно положень ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.02.1999 року № 1 рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.09.2005 року № 5 рп/2005 розяснив своє розуміння словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині третій статті 22 Конституції України. Так, Конституційний Суд України вважає, що «конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними». При цьому Конституційний Суд України зазначив, що «загальновизнаним є правили, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена».

У звязку із цим Конституційний Суд України вважає, що визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина є скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Таким чином, скасування пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» є скасуванням права на перерахунок пенсії державного службовця, що порушує норму прямої дії статтю 22 Конституції України.

Позивач ОСОБА_1 працювала в обласному центрі по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації на посаді заступника начальника відділу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» затверджено схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату районних, районних у м м. Києві та Севастополі рад (додаток № 49).

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів» приписано міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів необхідно вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, повязані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

У звязку із наведеним, згідно довідки обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації від 26.05.2016 р. № 5103/03 з 01.12.2015 року було підвищено заробітну плату заступника начальника відділу, на посаді якого раніше працювала позивач.

Таким чином, враховуючи, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, та те, що 01.12.2015 року була збільшена заробітна плата зокрема, по посаді, на якій працювала позивач, що було підставою для перерахунку, суд вважає, що наявні правові підстави для перерахунку ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії державного службовця.

У звязку із набранням чинності з 01.05.2016 року Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889 VIII, Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723 ХІІ втратив чинність, окрім статті 37 щодо осіб, визначених у п. п. 10 12 Прикінцевих та перехідних положень останнього.

Кабінетом Міністрів України на виконання вимог статті 37 1 Закону України «Про державну службу» не були визначені умови та порядок перерахунку пенсій державних службовців. Разом з тим, на переконання суду, відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям не може бути підставою для відмови у такому перерахунку.

Крім того, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005 року, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Слід зазначити, що питання щодо неприйняття Урядом України рішень у визначений законом строк неодноразово було предметом розгляду Європейським судом з прав людини.

За правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви № 68385/10 та № 71378/10 від 26.06.2014 року), за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи повязана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя, наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування. Суд зазначив, що в період з квітня по грудень 2006 року Кабінет Міністрів України мав визначити розмір надбавки до пенсії, яка підлягала виплаті заявникам. Жодного рішення з цього питання не було прийнято. У цьому випадку відмова держави здійснити певні дії становила втручання в права заявників, передбачені статтею 1 Першого протоколу (пункти 54 56).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Будченко проти України» (заява № 38677/06 від 24.04.2014 року) суд також зазначив, що відповідне законодавство, яке звільняло заявника від певних виплат, було ухвалено у 1999 році та згідно з ним відповідний механізм мав бути запроваджений протягом чотирьох місяців. Проте його було запроваджено тільки через десять років. Для пояснення такої бездіяльності не було надано жодних доводів. Враховуючи тривалу бездіяльність держави та той факт, що заявник працював на державному підприємстві, суд вважає, що через нездатність забезпечити звільнення його від оплати, на що заявник мав право за законом в розумні терміни, держава поклала на нього надмірний та неспіврозмірний тягар, порушивши таким чином свої зобовязання за статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції (пункти 45 46).

Згідно абз. 1 2 ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною пятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова із заявою про перерахунок пенсії державного службовця 26.05.2016 року, тобто після 15 числа травня 2016 року, а тому в силу приписів ст. 45 вищезазначеного Закону перерахунок пенсії повинен бути здійснений з 01.06.2016 року, тому в цій частині суд відмовляє позивачу в задоволенні її позовних вимог про проведення перерахунку пенсії саме з 01.12.2015 р.

На підставі ст. ст. 19, 22, 46, 58 Конституції України; Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723 XII; Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 IV; рішень Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1 рп/99, від 2 листопада 2004 року № 15 рп/2004, від 22.09.2005 року № 5 рп/2005; керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 11, 17, 69 71, 159 163 КАС України, суд

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви від 26 травня 2016 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова здійснити ОСОБА_1 з 01 червня 2016 року перерахунок відповідно до ст. 37 1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на дату призначення пенсії), виплату пенсії державного службовця, призначену у розмірі 85 % заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з урахуванням підвищення з 01 грудня 2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів» та довідки обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації № 5103/03 від 26.05.2016 р. та провести нарахування і здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя : І.О.Грищенко