Справа № 816/1591/16
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/1591/16

Полтавський окружний адміністративний суд колегією у складі: головуючого судді Канигіної Т.С., суддів Єресько Л.О. , Ясиновського І.Г. , розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом

позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Мало - Кохнівський кар'єр"
до відповідача про Державної служби геології та надр України визнання протиправним та скасування наказу

В С Т А Н О В И В:

20.09.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Мало - Кохнівський кар'єр" (надалі ТОВ "Мало - Кохнівський кар'єр") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу Державної служби геології та надр України від 01.09.2016 № 287 та пункту 287 додатку до цього наказу ("Переліку спеціальних дозволів на користування надрами, яким встановлено терміни для усунення порушень законодавства про надра") в частині встановлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Мало-Кохнівський карєр" терміну для усунення порушень вимог пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 № 865, (далі Положення № 865) щодо проведення повторної державної експертизи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірним наказом визначено порушення позивачем вимог пункту 25 Положення № 865, у зв'язку з чим позивачу встановлено 30-денний термін для усунення вказаного порушення. Позивач зауважив, що в редакції, що діяла до 2008 року, вказане Положення № 865 не передбачало вимоги про обов'язкове проведення повторної державної експертизи через кожні п'ять років, проте, постановою КМУ від 26.03.2008 № 264 внесені зміни до Положення №865 та встановлені такі вимоги. Водночас, постановою КМУ від 27.12.2010 № 1236 постанову КМУ від 26.03.2008 № 264 визнано такою, що втратила чинність. Отже, за твердженням позивача, нормативно-правовими актами, які є чинними, не встановлювався і наразі не встановлений обов'язок гірничих підприємств щодо обов'язкового проведення повторної державної експертизи кожні п'ять років.

21.12.2016 представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи № 816/1591/16 у порядку письмового провадження.

У письмових запереченнях /а.с. 69-74/ відповідач зазначив, що у зв'язку з порушенням позивачем вимог пункту 25 Положення № 865, а саме: вимоги щодо проведення повторної державної експертизи, оскарженим наказом надано 30 календарних днів для проведення повторної державної експертизи відповідно до пункту 25 Положення № 865.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника у порядку письмового провадження /а. с. 68/.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка або експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

З матеріалів справи суд вбачає, що ТОВ "Мало-Кохнівський кар'єр" 30.10.2003 отримало спеціальний дозвіл № 3272 на користування надрами в Мало-Кохнівському родовищі з метою видобування гранітів, придатних в якості сировини для виробництва щебеню будівельного та каменю бутового /а.с. 12/.

Листом від 07.09.2016 вих. № 16170/13/14-16 Державна служба геології та надр України повідомила позивача про те, що наказом Державної служби геології та надр України від 01.09.2016 № 287 позивачу надано 30 календарних днів для проведення повторної державної експертизи відповідно до пункту 25 Положення № 865. Також відповідач зазначив, що у вищезазначений термін необхідно повідомити Держгеонадра про затвердження Державною комісією України про запасах корисних копалин запасів вище згаданого родовища. У разі ненадання інформації у визначений термін буде розглянуто питання щодо подальшої дії спеціального дозволу на користування надрами у встановленому законодавством порядку /а. с. 29/.

Так, згідно з наданої відповідачем копії наказу Державної служби геології та надр України від 01.09.2016 № 287 у зв'язку з порушенням надрокористувачами вимоги пункту 25 Положення № 865 не провели повторну державну експертизу та, враховуючи пропозиції Комісії з питань надрокористування (протокол від 17.08.2016 № 2-16), наказано встановити терміни для усунення порушень законодавства про надра згідно з переліком, наведеним у додатку до цього наказу /а.с. 82/. Згідно з додатком до цього наказу ТОВ "Мало-Кохнівський кар'єр" встановлено терміни для усунення порушень законодавства про надра 30 календарних днів /а.с. 83/.

Позивач не погодився з указаним наказом, у зв'язку з чим оскаржив його до суду.

Спір у цій справі стосується питання чинності пункту 25 Положення №865 у редакції від 26.03.2008 на момент прийняття спірного наказу № 287 від 01.09.2016.

Позивач у позовній заяві стверджує, що оскільки постанова КМУ від 26.03.2008 № 264 "Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин", якою внесені зміни до пункту 25 Положення №865, втратила чинність 01.01.2011, тому з цього моменту пункт 25 Положення №865 діє у редакції, викладеній до внесення змін постановою, яка втратила чинність, тобто у редакції, яка діяла до 26.03.2008, і якою не передбачалось обов'язкове проведення повторної державної експертизи кожні п'ять років.

Натомість, відповідач зазначає, що пункт 25 Положення №865 у редакції від 26.03.2008 втратив свою чинність, проте, попередня редакція пункту 25 цього Положення не відновилась, а зміни до пункту 25 Положення № 865 не вносились, отже, відповідачем правомірно видано оскаржений наказ.

З оскарженого наказу /а.с. 82/ вбачається, що останній прийнято відповідачем у зв'язку з порушенням ТОВ "Мало-Кохнівський кар'єр" вимог пункту 25 Положення № 865 у редакції від 26.03.2008, а саме: непроведення позивачем повторної державної експертизи.

Так, суспільні відносини з приводу забезпечення раціонального, комплексного використання, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорони прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян урегульовані нормами Кодексу України про надра.

Згідно зі статтею 45 Кодексу України про надра запаси корисних копалин розвіданих родовищ, а також запаси корисних копалин, додатково розвіданих у процесі розробки родовищ, підлягають експертизі та оцінюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідний порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 № 865 "Про затвердження Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин".

Пунктом 25 Положення №865 (у редакції, чинній до 26.03.2008) передбачено, що повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться обов'язково у тому разі, коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими ДКЗ, або якщо списані та передбачені до списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством.

Повторна і додаткова експертиза та оцінка запасів корисних копалин проводиться у порядку, передбаченому цим Положенням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 264 "Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин" внесені зміни до пункту 25 Положення та викладено у наступній редакції:

"Повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться через кожні п'ять років експлуатації ділянки надр, а також у разі:

коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими Державною комісією по запасах корисних копалин або якщо списані та передбачені для списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством;

коли різниця у розмірі становить понад 20 відсотків порівняно з фактичними техніко-економічними та фінансовими показниками господарської діяльності, пов'язаної з видобуванням корисних копалин, а також коли зміни в технологічних схемах призводять до такої різниці".

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що постановою Кабінету Міністрів України від 27.10.2010 № 1236 "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України" постанову Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 264 визнано такою, що втратила чинність з 12.01.2011.

Суд бере до уваги, положення Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 870 від 06.09.2005, згідно з якими визнання таким, що втратив чинність, акта Кабінету Міністрів України чи його скасування не поновлює дію актів, які визнані ним такими, що втратили чинність, чи які скасовані таким актом (пункт 32 Правил).

Дія акта Кабінету Міністрів України поновлюється шляхом прийняття відповідного акта або із зазначенням в тексті акта про визнання таким, що втратив чинність, акта Кабінету Міністрів України чи про його скасування (пункт 32 Правил).

У мотивувальній частині Рішення від 03.10.1997 № 4-зп Конституційний Суд України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

У взаємозв'язку з вищенаведеним слід також зазначити, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99, справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

Водночас, з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 27.10.2010 № 1236 зміни та доповнення до Положення № 865 не вносились, попередня редакція пункту 25 Положення № 865 не відновлювалась, що також не заперечується сторонами.

З наведеного вбачається, що оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 264 "Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин", якою внесені зміни до пункту 25 Положення № 865, втратила чинність 12.01.2011, а попередня редакція пункту 25 Положення № 865 не відновлювалась, тому з цього моменту попередня та наступна редакції пункту 25 Положення №865 не є чинними.

Отже, фактично станом на момент виникнення спірних правовідносин положення пункту 25 Положення № 865 у жодній із вищевказаних редакцій не діяли.

За таких обставин, Державна служба геології та надр України в наказі № 287 від 01.09.2016 визначила підставу для прийняття спірного наказу нечинну норму Положення №865.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, відповідач як суб'єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, не довів суду, що при прийнятті спірного наказу діяв на підставі та в межах чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства України, що є підставою для задоволення адміністративного позову.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мало - Кохнівський кар'єр" до Державної служби геології та надр України про скасування наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України № 287 від 01.09.2016 "Про встановлення термінів для усунення порушень" у частині встановлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Мало - Кохнівський кар'єр" терміну 30 календарних днів для усунення порушень пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 865 від 22.12.1994.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя ОСОБА_1
суддя суддя ОСОБА_2 ОСОБА_3