Справа № 756/14573/16-а
Суддя: Жук М. В.
Дата ухвалення: 2016-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/756/428/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 грудня 2016 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Жук М.В., розглянувши в скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднання управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаною позовною заявою, в якій просив визнати неправомірним дії відповідача щодо порушень по призначенню (здійсненню перерахунку) і виплаті пенсії, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та забезпечити своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату державної пенсії як інваліду-ліквідатору ЧАЕС 2-ої групи в розмірі 8,75 мінімальних пенсій за віком, допустити негайне виконання судового рішення в цілому, а також розглядати позов у скороченому провадженні.

В обґрунтування своїх позовних вимог, ОСОБА_1 зазначив, що перебуває на обліку в УПФ України у Оболонському районі м. Києва та отримує пенсію по інвалідності як ліквідатор наслідків Чорнобильської катастрофи.

Позивач 04.10.2016 року звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсії та виплату належної державної пенсії як інваліду - ліквідатору ЧАЕС у відповідності до Конституції України, однак йому було відмовлено. Вказану відмову ОСОБА_1 вважає незаконною та на його думку відповідач зобов'язаний здійснити перерахунок його пенсії в розмірі не меншому ніж 8,75 мінімальних пенсій за віком.

Оскільки листом ЦО УПФ України в м. Києві позивачу повідомлено про відмову у проведенні перерахунку призначеної пенсії, ОСОБА_1 просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо порушень по призначенню (здійсненню перерахунку) і виплаті пенсії, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та забезпечити своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату державної пенсії як інваліду-ліквідатору ЧАЕС 2-ої групи в розмірі 8,75 мінімальних пенсій за віком та допустити негайне виконання судового рішення в цілому.

Ухвалою від 17.11.2016 року у відповідності з вимогами ст. 183-2 КАС України відкрито скорочене провадження у справі.

Представником відповідача у встановлений строк були подані заперечення в яких представник відповідача вважає вимоги позивача безпідставними, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на наступне.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Законом України від 14.06.2011 року № 3491-УІ «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 р.» передбачено, що у 2011 році положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог вищезазначеного Закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрана чинності 23.07.2011 року.

За прийнятим 26.12.2011 року рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2011 у справі за конституційним поданням щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VII «Прикінцеві положення «Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» вищезазначені норми визнані такими, що відповідають Конституції України (конституційними).

Отже, кошти в державному бюджеті враховані в розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету». Бюджетні призначення та виплати, визначені у інших розмірах, ніж ті, що встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 року № 745, відсутні.

З 01.01.2012 року набрала законної сили Постанова Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої проводять нарахування і виплату пенсій постраждалим та ліквідаторам І категорії ЧАЕС.

Отже, кошти в державному бюджеті враховані в розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Бюджетні призначення та виплати, визначені у інших розмірах, ніж ті, що встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, відсутні.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 року № 1261 (далі- Положення).

Відповідно до п. 15 Положення, Пенсійний фонд здійснює свої повноваження безпосередньо та через установлені в установленому порядку його територіальні управління.

Пенсійний фонд України забезпечує ефективне використання коштів, що перебувають в його управлінні. Реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду джерел відповідно до конкретних напрямів витратної частини бюджету Пенсійного фонду України. Бюджет Пенсійного фонду щорічно затверджується Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд є державним цільовим фондом, а ст. 73 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та пункт 9 Положення передбачає вичерпний перелік напрямів використання коштів Пенсійного Фонду України, які використовуються винятково за призначенням і вилученню не підлягають.

Згідно з частиною сьомою ст. 20 Бюджетного кодексу України за бюджетними програмами, здійснення заходів за якими потребує нормативно-правового визначення механізму використання бюджетних коштів, головні розпорядники коштів державного бюджету розробляють проекти порядків використання коштів державного бюджету та забезпечують їх затвердження у терміни, визначені Кабінетом Міністрів України. За рішенням Кабінету Міністрів України порядки використання коштів державного бюджету затверджуються Кабінетом Міністрів України або головним розпорядником коштів державного бюджету за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики.

Одночасно представником відповідача повідомлено, що постановою Кабінету Міністрів України № 440 від 03.09.2014 року затверджено Порядок погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою. Зокрема, в п. 3 Порядку зазначається, що рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

У зв'язку з наведеним прохання Позивача щодо зобов'язання Управління здійснити виплату коштів представник відповідача вважає безпідставними.

Дослідивши матеріали справи встановлено наступне.

Згідно посвідчення НОМЕР_1 від 22.04.2002 року ОСОБА_1 відноситься до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до вкладки НОМЕР_2 до посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 3).

Відповідно до експертного висновку № 21 від 31.03.1991 року ОСОБА_1 отримав захворювання при виконанні робіт по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС (а.с. 4).

Згідно довідки МОЗ України № 065141 від 09.02.1998 року ОСОБА_1 має другу групу інвалідності (а.с. 5).

Листом ЦО УПФ України в м. Києві № 30421/06 від 31.10.2016 року ОСОБА_1 повідомлено, що розрахунок його пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків проведено із суми заробітної плати за роботу 30.06.1986 року згідно довідки б/н та з урахуванням відсотка втрати працездатності (70%). Основний розмір пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків наступний - 4 483,20 грн. х 70 % = 3 138,24 грн., де: 4 483,20 грн. - заробітна плата для обчислення пенсії, 70 % - відсоток втрати працездатності. Загальний розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2015 року складає - 3 138,24 грн. + 379,60 грн. + 429,60 грн. + 50,00 грн. + 129,36 грн. = 4 126,80 грн., де : 3 138,24 грн. - основний розмір пенсії по інвалідності, 379,60 грн. - додаткова пенсія інваліду 2 гр. внаслідок ЧК, 429,60 грн. - підвищення особам, прирівняним до інвалідів війни 2 групи, 50,00 грн. - доплата на прожиття, 129,36 грн. - фіксована сума індексації. Розрахунок його пенсії проведено у відповідності до вимог чинного законодавства і для проведення перерахунку пенсії немає підстав (а.с. 6).

Законом України від 14 червня 2011 року № 3491-6 «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнені прикінцеві положення пункту 4 певним змістом, яким серед іншого встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. На виконання п.7 Закону України від 14 червня 2011 року №3491-6, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 745 від 06.07.2011 року «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», відповідно до якої встановлені що розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою. Дана постанова набрала чинності 23.07.2011 року.

Згідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно ст. 95 Конституції України бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами. Виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, а саме у третьому пункті його резолютивної частини, дано тлумачення, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, Закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Крім того, Європейський суд з прав людини в ухвалі від 3 червня 2014 року у справі «Великода проти України» (Заява № 43331/12), зазначив, що навіть припускаючи, що зміни та доповнення до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» становили втручання у право заявниці на мирне володіння майном у розумінні статті 1 Першого протоколу, Суд нагадує, що перша та найважливіша вимога цього положення полягає у тому, що будь-яке втручання з боку державних органів влади у мирне володіння майном має бути законним та має переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання має також бути обґрунтовано пропорційним переслідуваній меті.

Іншими словами, має зберігатися «справедливий баланс» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи. У цій справі немає доказів того, що відповідні зміни до Закону України про державний бюджет України не були внесені відповідно до законної процедури, а за відсутності будь-яких доказів того, що вони не були доступними та передбачуваними. Суд доходить висновку, що вони відповідали вимозі щодо законності за статтею 1 Першого протоколу. Суд також не може дійти висновку, що передавши Кабінету Міністрів України право на встановлення розміру соціальних пільг, Парламент України діяв у порушення якихось положень Конвенції (п. 26 та 27 ухвали ЄСПЛ від 3 червня 2014 року).

Європейський суд у своїй ухвалі у справі «Великода проти України» зазначив, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватись, а відповідно судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому. У зв'язку з цим щодо рішення у справі «Великода проти України», у якій заявниця скаржилась на невиконання рішення, яким Управління Пенсійного фонду України було зобов'язано здійснити перерахунок та виплачувати їй пенсію з 01.12.2008 року, зазначено, що заява була визнана Європейським судом неприйнятною як повністю необґрунтована. Європейський суд дійшов висновку «що подальша дія вищезазначеного судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке рулювало пенсійні виплати заявниці, було внесено зміни. Відповідно, обов'язок Уряду забезпечити виконання рішення закінчився щонайпізніше 1 листопада 2011 року, коли змінене законодавство було застосовано до пенсії заявниці. Протягом зазначеного періоду заявниця отримувала пенсію згідно з рішенням суду від 19 січня 2010 року, і таким чином для скарги немає підстав».

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку виконаний.

Оцінивши за правилами, встановленими ст. 86 КАС України, наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що виплата пенсії позивачу проводиться згідно вимог чинного законодавства про пенсійне забезпечення, у відповідача відсутні підстави у здійсненні перерахунку пенсії позивача, а тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, ст.ст. 8, 19, 95 Конституції України, керуючись ст.ст. 3, 6-9, 69-71, 99, 100, 158-163, 167,183-2 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Центрального об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя