Справа № 817/1037/16
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 грудня 2016 р.Р і в н е 817/1037/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А. розглянувши у письмовому првадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Захід Агробізнес"
до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
В С Т АН О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулося ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Захід Агробізнес» з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання дій щодо одностороннього розірвання договору про визнання електронних документів від 05.12.2015, укладеного між ТОВ «Захід Агробізнес» та ДПІ у м. Рівне ГУ ДФС у Рівненській області, - протиправними, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 04.07.2016.

Позивач в позовній заяві зазначив, що фіскальний орган неправомірно розірвав договір про визнання електронної звітності від 05.06.2016, тому позивач не зміг у встановлені законом строки зареєструвати податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних, і, як наслідок, відповідач протиправно нарахував штрафні санкції за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних. Тому, ТОВ «Захід Агробізнес» просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 21.12.2016 представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду справи, в судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення проти адміністративного позову, де зазначив, що відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних за жовтень 2015 року, грудень 2015 року ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Захід Агробізнес» порушено терміни реєстрації податкових накладних. Відповідно до пункту 120.10 статті 120-1 Податкового кодексу України за вказане порушення контролюючим органом було нараховано штрафні санкції в розмірі 10 відсотків від суми податку на додану вартість в сумі 19837,69 грн. Таким чином, на думку представника ДПІ у м. Рівне ГУ ДФС у Рівненській області, викладеній у запереченнях, податкове повідомлення-рішення є правомірним та обґрунтованим, а адміністративний позов безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно і всебічно встановивши обставини адміністративної справи відповідно до норм матеріального права на підставі досліджених судом у судовому засіданні доказів, з дотриманням норм процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області проведена перевірка дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Захід Агробізнес» за жовтень 2015 року та грудень 2015 року, за результатами якої складений акт № 504/17-16-12-01/37022936 від 21.06.2016 (а.с.7-8).

04.07.2016 фіскальний орган на підставі висновків перевірки прийняв податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 04.07.2016, відповідно до якого до позивача застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 19837,69 грн. за затримку реєстрації податкових накладних (а.с.9).

За результатами перевірки фіскальний орган прийшов до висновку, що ТОВ «Захід Агробізнес» порушено пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, тобто терміни реєстрації податкових накладних, виданих товариством, в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме:

- №112 від 30.10.2015 покупець СТОВ «Надія» на суму ПДВ 1130,00 грн., дата реєстрації 15.11.2015, кількість днів протермінування 1;

- №1 від 02.12.2015 покупець ПП «Аграрне» на суму ПДВ 94213,53 грн., дата реєстрації 18.12.2015, кількість днів протермінування 1;

- №2 від 02.12.2015 покупець ПАТ «Родина» на суму ПДІ 51516,67 грн., дата реєстрації 18.12.2015, кількість днів протермінування 1;

- №3 від 02.12.2015 покупець ТОВ «Нова-Пак» на суму ПДВ 51516,67 грн., дата реєстрації 18.12.2015, кількість днів протермінування 1.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених субєктом владних повноважень в основу своїх дій та спірного податкового повідомлення-рішення на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та нормами податкового права, зокрема, Податковим кодексом України, в редакції, чинній на момент спірних відносин (далі по тексту - ПК України).

Згідно із п.201.10. ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Відповідно до п.п. 14.1.60. п.14.6 ст.14 ПК України Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Правовими положеннями п. 201.10 ст.201 ПК України передбачено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

За таких обставин, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є обов'язком постачальника товарів чи послуг.

Цьому обов'язку кореспондує обов'язок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняти та зареєструвати надану платником податку-продавцем податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

У той же час, якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній до Єдиного реєстру податкових накладних платників податку на додану вартість - продавців товарів (послуг), звіряння даних, що містяться у виданих платникам такого податку - покупцям товарів (послуг) податковій накладній та розрахунку коригування з відомостями, які містяться у Реєстрі, визначено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим Постановою КМ України №1246 від 29.12.2010 (далі по тексту Порядок №1246).

Так, пунктом 8 Порядку №1246 визначено, що для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС.

Пунктом 9 Порядку №1246встановлено, що причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є:

1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної;

2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до п. 200 1.3 ст. 201 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

5) порушення вимог, установлених п. 201.1 ст. 201 та/або п. 192.1 ст. 192 ПК України.

При цьому, згідно із п. 10 Порядку №1246, датою та часом подання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі Державній податковій службі є дата та час, зазначені у квитанції про їх прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у прийнятті податкової накладної, в контексті спірних відносин, може бути відмовлено лише якщо вона сформована з порушенням вимог, передбачених статтями 201 та/або 192 ПК України, у разі наявності помилок, за наявності факту реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами.

Між тим, як встановлено судом та підтверджується обставинами справи, позивачем з метою реєстрації податкових накладних електронними засобами зв'язку 17.12.2015 було направлено податкові накладні, виписані при вступі у господарські правовідносини з контрагентами. Так, зокрема, ТОВ «Захід Агробізнес» 17.12.2015 о 20 год. 37 хв. надіслало засобами телекомунікаційного звязку податкову накладну №1 від 02.12.2015 (з граничним терміном реєстрації 17.12.2015) щодо операції з контрагентом ПП «Аграрне», однак відповідно до отриманої квитанції №1 від 17.12.2015 вказано, що «Документ не прийнято. Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного звязку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: Можливо розірвано договір про визнання електронної звітності». Тобто, контролюючим органом відмовлено у прийнятті податкової накладної позивача у зв'язку з тим, що договір про визнання електронних документів було розірвано в односторонньому порядку.

Фактично підставою для відмови у прийнятті податкової накладної став факт того, що можливо розірвано договір про визнання електронної звітності.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначені Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008р. №233 та зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 16.04.2008р. за №320/15011 (далі Інструкція), дія якої поширюється на Державну податкову адміністрацію України та її територіальні органи, платників податків, які за власним бажанням подають податкові документи в електронному вигляді.

Судом встановлено, що між позивачем та податковим органом укладено Договір про визнання електронних документів № 1 від 05.06.2015, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП) до органу Державної податкової служби засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу (а.с.15-17).

За змістом пункту 3.1 зазначеного Договору, податковий орган зобов'язаний забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді позивача у терміни, визначені законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх комп'ютерну обробку.

Пунктом 6.3 Договору передбачено, що він діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо платник податків подає до органу ДФС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей Договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів.

Пунктом 6.4 Договору визначено, що орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

24.03.2015 на імя директора ТОВ «ЗахідАгробізнес» був виданий посилений сертифікат відкритого ключа з терміном дії до 23.03.2017 (а.с.18).

17.12.2015 о 09:52 год. почав діяти посилений сертифікат відкритого ключа електронного цифрового підпису на імя нового директора ОСОБА_2 з встановленим строком чинності до 16.12.2016 (а.с.22). Того ж дня, 17.12.2015 о 16:54 товариство подало до Акредитованого центру сертифікації ключів електронну форму скасування сертифіката посиленого ключа ОСОБА_3 (а.с.19-20).

Суд зазначає, що за змістом пункту 6.3 Договору спірний договір діє до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів. Якщо платник податків подає до органу ДПС нові посилені сертифікати ЕЦП, договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що новий посилений сертифікат відкритого ключа сформований та отриманий підприємством 17.12.2015 о 09:52 зі строком дії до 16.12.2016.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року №311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України», утворено юридичну особу публічного права - Інформаційно-довідковий департамент ДФС, який став правонаступником Інформаційно-довідкового департаменту Міндоходів.

У складі Інформаційно-довідкового департаменту ДФС функціонує Акредитований центр сертифікації ключів (далі АЦСК ІДД), метою діяльності якого є безкоштовне надання послуг електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП) органам державної влади, органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам та організаціям всіх форм власності, іншим субєктами господарської діяльності та фізичним особам.

Відповідно до пункту 6.3 Регламенту Акредитованого центра сертифікації ключів Інформаційно-довідкового департаменту ДФС (далі АЦСК ІДД ДФС) після ідентифікації та реєстрації заявника відповідно до пункту 5 Регламенту та генерації ключів підписувача, адміністратор реєстрації виконує процедуру перевірки унікальності відкритих ключів підписувача в реєстрі посилених сертифікатів АЦСК ІДД ДФС, включає дані про обмеження сфери використання ЕЦП, інші дані на вимогу заявника та надсилає електронні запити у захищеному вигляді до АЦСК ІДД ДФС для формування посилених сертифікатів. Адміністратор сертифікації здійснює контроль за формуванням посилених сертифікатів. Строк обробки запиту на сертифікацію становить не більше двох (2) годин. Сформовані посилені сертифікати вносяться до реєстру посилених сертифікатів АЦСК ІДД ДФС на інформаційному ресурсі АЦСК ІДД ДФС.

Адміністратор реєстрації, за бажанням клієнта, записує сформовані посилені сертифікати на окремий електронний носій інформації клієнта. Виготовлення посилених сертифікатів на паперових носіях здійснюється на вимогу клієнта у двох примірниках та засвідчується власноручним підписом клієнта, адміністратора реєстрації з прикладенням печатки АЦСК ІДД ДФС (ВПР).

По завершенню процедури формування посилених сертифікатів клієнту надаються: посилені сертифікати в електронному вигляді, за бажанням клієнта, записані на окремий електронний носій інформації, за умови надання такого носія; надійні засоби ЕЦП (розміщені на інформаційному ресурсі АЦСК ІДД ДФС); посилені сертифікати в роздрукованому вигляді (на вимогу клієнта). Посилені сертифікати підписувача, сформовані АЦСК ІДД ДФС чинні не більше ніж два роки.

Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 року № 233 та зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 16 квітня 2008 року за № 320/15011 (далі Інструкція № 233) визначено порядок, якого дотримуються при поданні податкових документів в електронній формі телекомунікаційними каналами звязку платники податків та органи ДПС, за яким після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту).

Таким чином, сформовані посилені сертифікати вносяться до реєстру посилених сертифікатів АЦСК ІДД ДФС на інформаційному ресурсі АЦСК ІДД ДФС, тобто фактично передаються в автоматичному режимі до податкового органу та перевіряються органами ДПС після одержання від платника податків податкового документа.

Враховуючи, що новий сертифікат електронного цифрового підпису директора ОСОБА_2 сформований 17.12.2015 о 09:52 год., суд прийшов до висновку, що Договір про визнання електронних документів №1 від 05.06.2015 відповідно до пункту 6.3 Договору вважається пролонгованим. Тобто, будь-яких підстав для розірвання вказаного Договору на момент реєстрації податкових накладних підприємством (17.12.2015 о 20:37 год.) у фіскального органу не було. Враховуючи те, що новий сертифікат електронного цифрового підпису був поданий до контролюючого органу та те, що єдиною підставою для неприйняття податкових накладних було розірвання договору про визнання електронної звітності, суд прийшов до висновку щодо безпідставності та необґрунтованості такого розірвання та відмови органу ДФС у прийнятті податкових накладних позивача з цих підстав.

Відповідно до п. 7 розділу II Інструкції встановлено, що підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є його відповідність затвердженому формату (стандарту); підтвердження ЕЦП платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов'язковими для звітів в паперовій формі за умов, встановлених статтею 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис»; чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладання ЕЦП (підтверджується за допомогою позначки часу, отриманої від акредитованого центру сертифікації ключів, або якщо до моменту одержання електронного документа строк дії відповідного сертифіката не був закінчений або відповідний сертифікат не був скасований/ блокований).

Судом було досліджено у судовому засіданні копію посиленого сертифікату відкритого ключа, виданого акредитованим центром сертифікації ключів «Україна» (а.с.22): реєстраційний номер, строк використання якого є чинним, як на момент виписки податкових накладних, так і на час розгляду справи в суді.

Крім того, відповідачем до суду не надано жодних доказів того, що станом на дату надходження до податкового органу податкових накладних місцезнаходження юридичної особи продавця товарів (послуг) - позивача, вказане у накладних, не відповідає інформації ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Таким чином, відповідач-субєкт владних повноважень на навів суду належні та допустимі докази ненадання позивачем нового посиленого сертифіката відкритого ключа або зміни платником податків місця реєстрації, як обґрунтованих можливих підстав для розірвання Договору про визнання електронних документів №1 від 05.06.2015 на момент подання платником податків для реєстрації податкових накладних №№1, 2, 3 від 02.12.2015.

При цьому, суд зазначає, що 17.12.2015 о 17:02 год. позивачем був направлений до фіскального органу через засоби телекомунікаційного звязку новий Договір про визнання електронних документів, що підтверджено квитанцією №1 (а.с.23-26).

Згідно пункту 4 розділу ІІІ Інструкції органи ДПС приймають податкову звітність з 9 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. щоденно, крім вихідних, святкових і неробочих днів. У разі надходження податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС до 16 години платнику податків протягом двох годин з моменту прийняття (неприйняття) надсилається друга квитанція, в іншому випадку - протягом перших двох годин наступного робочого дня.

Однак, лише 18.12.2016 о 16:14 до ТОВ «Захід Агробізнес» надійшла квитанція №2 про прийняття Договору про визнання електронних документів (а.с.27), що є порушенням з боку фіскального органу порядку прийняття документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного звязку.

Крім того, суд вказує, що надіслання позивачем вказаного Договору до ДПІ у м. Рівне ГУ ДФС у Рівненській області 17.12.2015 о 17:02 год. не могло слугувати підставою для розірвання чи припинення Договору про визнання електронних документів №1 від 05.06.2015, оскільки Договір від 17.12.2015 на момент реєстрації платником податків спірних податкових накладних (17.12.2015 20:37 год.) не був обробленим та підписаним з боку органу ДФС, підтвердженням чого мало бути отримання квитанції №2.

Таким чином, протиправним є неприйняття для реєстрації 17.12.2015 Державною податковою інспекцією у м. Рівне Головного управління ДФС у Рівненській області виписаних ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Захід Агробізнес» податкових накладних: №1 від 02.12.2015 покупець ПП «Аграрне» на суму ПДВ 94213,53 грн.; №2 від 02.12.2015 покупець ПАТ «Родина» на суму ПДІ 51516,67 грн.; №3 від 02.12.2015 покупець ТОВ «Нова-Пак» на суму ПДВ 51516,67 грн.

Крім того, суд зазначає, що за визначеннями, наведеними у пункті 1 розділу 1 Інструкції, квитанція про одержання податкового документа в електронному вигляді (далі - перша квитанція) - це електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт і час одержання податкового документа в електронному вигляді; квитанція про приймання податкового документа в електронному вигляді (далі - друга квитанція) - це електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт та час приймання (неприймання) податкового документа в електронному вигляді у базу даних органів ДПС.

При цьому п.7.3, п.7.4 та п.7.5 Інструкції встановлено, що після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту). Перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним. Підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Згідно з п.7.6 Інструкції якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Тобто, квитанція №1 є підтвердженням передачі податкових документів платника податків в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку, а квитанція №2 є підтвердженням прийняття/не прийняття податкових документів платника податків до бази даних ДПС.

При цьому, у відповідності до пункту п.7.6 Інструкції саме в квитанції №2 зазначаються причини неприйняття податкових документів в електронному вигляді.

Таким чином, не направлення платнику податків квитанції №2, яка є підтвердження прийняття/не прийняття податкових накладних є порушенням Інструкції з боку органу ДПС. Квитанція №1 надіслана позивачу є підтвердженням виключно передачі податкових документів, а не їх прийняття чи не прийняття податковим органом. На противагу цьому, саме у квитанції №1 податковий орган зазначив про неприйняття податкових накладних та причину такого неприйняття.

Разом із тим, за приписами пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, за відсутності квитанції про прийняття або неприйняття податкової накладної, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом операційного дня, коли її було надіслано продавцем.

Отже, належним способом захисту порушених прав позивача, з урахуванням вимог ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, є визнання протиправним неприйняття податкової накладної для реєстрації, а також зазначення того, що податкову накладну потрібно вважати прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку.

Аналогічна позиція викладена у інформаційному листі Вищого адміністративного суду України № 1486/12/13-13 від 24 жовтня 2013 року.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Тобто, нормами чинного КАС України передбачено право суду у виключних випадках виходити за межі позовних вимог, якщо буде з'ясовано, що це необхідно для забезпечення повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Частиною 2 статті 162 КАС України встановлено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, належним захистом порушених прав позивача буде не лише визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у м. Рівне ГУ ДФС у Рівненській області щодо одностороннього розірвання Договору про визнання електронних документів №1 від 05.06.2015, а й визнання протиправним неприйняття для реєстрації 17.12.2015 Державною податковою інспекцією у м. Рівне Головного управління ДФС у Рівненській області виписаних ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Захід Агробізнес» податкових накладних: №1 від 02.12.2015 покупець ПП «Аграрне» на суму ПДВ 94213,53 грн.; №2 від 02.12.2015 покупець ПАТ «Родина» на суму ПДІ 51516,67 грн.; №3 від 02.12.2015 покупець ТОВ «Нова-Пак» на суму ПДВ 51516,67 грн. В такому випадку, суду слід визнати прийнятими та зареєстрованими 17.12.2015 вищевказані податкові накладні.

За таких обставин, позивачем не порушені терміни реєстрації таких податкових накладних, тому нарахування контролюючим органом штрафної санкції в розмірі 10% від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних, а саме в розмірі 19724,69 грн. є протиправним та необґрунтованим.

Щодо порушення термінів граничної реєстрації податкової накладної №112 від 30.10.2015, виписаної ТОВ «Захід Агробізнес» для СТОВ «Надія», то суд зазначає наступне.

Так, як зазначалося судом, відповідно до норм Податкового кодексу України, а саме згідно з п.201.10 ст. 201, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування.

Дана норма не містить визначення ситуації, коли останній день строку реєстрації податкової накладної припадає на вихідний або святковий день, як у випадку реєстрації позивачем податкової накладної № 112 від 30.10.2015, для якої останній день встановленого 15-денного строку припав на 14.11.2015 вихідний день (субота). Позивачем вказана накладна була зареєстрована 15.11.2015 (неділя).

Натомість пункт 49.20 статті 49 ПК України чітко визначає, що якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

У вказаному пункті статті 49 ПК України немає поняття «переноситься», а вжито термін «вважається», що не допускає жодних двозначних трактувань.

Відповідно до пункту 56.21 статті 56 ПК України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обовязків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Європейська конвенція про обчислення строків (ETS № 76) від 16 травня 1972 року, яка застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, у статті 5 вказує, що при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються. Однак, якщо diesadquem (для цілей цієї Конвенції термін «diesadquem» означає день, у який строк спливає) строку, до спливу якого має бути здійснена та чи інша дія, припадає на суботу, неділю, офіційне свято чи день, який вважається офіційним святом, встановлений строк продовжується на перший робочий день, який настає після них.

Суд дійшов висновку, що у разі якщо останній день строку реєстрації податкової накладної припадає на вихідний або святковий день, граничним строком для реєстрації податкової накладної є перший після нього робочий день.

За таких обставин, пятнадцятиденним граничним строком реєстрації податкової накладної № 112 від 30.10.2015 було 16 листопада 2015 року (перший робочий день). Тому, суд прийшов до висновку, що спірна податкова накладна була зареєстрована позивачем у Єдиному реєстрі податкових накладних у строк, встановлений законом. Відтак, нарахування фіскальним органом штрафної санкції в розмірі 10% на суму 1130 грн. є протиправним і необґрунтованим.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівне ГУ ДФС у Рівненській області № НОМЕР_1 від 04.07.2016 підлягає визнанню протиправним та скасуванню в повному обсязі.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та рішень та докази, надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати дії Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області щодо одностороннього розірвання договору про визнання електронних документів від 05.06.2015, укладеного між ТОВ «Захід Агробізнес» та ДПІ у м. Рівне ГУ ДФС України у Рівненській області, протиправними.

Визнати протиправним неприйняття для реєстрації Державною податковою інспекцією у м. Рівне ГУ ДФС у Рівненській області 17.12.2015 податкових накладних №1, №2, №3 від 02.12.2015, виписаних ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Захід Агробізнес».

Визнати прийнятими та зареєстрованими протягом операційного дня 17.12.2015 в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №1, №2, №3 від 02.12.2015, виписані ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Захід Агробізнес».

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області № НОМЕР_1 від 04.07.2016.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Захід Агробізнес» за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 1378 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.