Справа № 355/1547/16-а
Суддя: Єременко В. М.
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 355/1547/16-а
Провадження № 2-а/355/50/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року Баришівський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Єременка В.М.

за участю секретаря Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконкомі ОСОБА_2 селищної ради Київської області про поновлення строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та скасування постанови №8 від 15.11.2016 року адміністративної комісії при виконкомі ОСОБА_2 селищної ради Київської області про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при виконкомі ОСОБА_2 селищної ради Київської області про поновлення строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та скасування постанови №8 від 15.11.2016 року адміністративної комісії при виконкомі ОСОБА_2 селищної ради Київської області про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.11.2016 року адміністративною комісією при виконкомі ОСОБА_2 селищної ради винесено постанову №8 від 15.11.2016 року про накладення адміністративного стягнення по ст. 152 КпАП України - "Про порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою населених пунктів".

Позивач вважає, що адміністративна комісія при виконкомі ОСОБА_2 селищної ради допустила грубе порушення чинного законодавства, наклавши адміністративне стягнення вибірково і без законних на те підстав.

Вказану постанову адміністративної комісії ОСОБА_1 вважає незаконною та не обгрунтованою, оскільки в своїх діях на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення не вбачає складу будь-якого адміністративного правопорушення, тобто вона не вчинила протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягала б на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Складений на неї 20.09.2016 року протокол про адміністративне правопорушення не містить суті адміністративного правопорушення, тому не може бути за це відповідальності.

Незаконність постанови адміністративної комісії №8 від 15.11.2016 року полягає в тому, що вона не відповідає вимогам статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В постанові не вказані: дата її народження, опис обставин, установлених під час розгляду справи, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та ін.

Протокол засідання колегіального органу №8 від 15 листопада 2016 року по справі про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 281 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як в ньому не зазначені місце розгляду справи, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зміст справи, відомості про оголошення прийнятої постанови і роз яснення порядку та строків її оскарження та ін.

Позивач також вважає, що Правила благоустрою та впорядкування населених пунктів, які знаходяться на території ОСОБА_2 селищної ради (смт. Баришівка, с. Пасічна. с. Швачиха), затверджені рішенням виконкому ОСОБА_2 селищної ради №15 від 06.03.2014 року, є незаконними в силу своєї нікчемності.

Крім вказаного, в діях посадових осіб ОСОБА_2 селищної ради на переконання позивача, вбачається порушення рівноправності Баришівчан залежно від поведінки по відношенню до селищного голови, тобто умисні дії, спрямовані на пряме і непряме обмеження прав та встановлення прямих і непрямих привілеїв громадян за ознаками соціального походження, майнового стану, особистих вподобань, висловлювань з критикою тощо. Так, 19.09.2016 року і 20.09.2016 року крім ОСОБА_1 на вулиці Центральній торгували товарами власного виробництва, з городу та товарами народного вжитку понад 20 громадян, але протокол про адміністративне правопорушення по ст. 152 КпАП України "'Про порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою населених пунктів" було складено тільки по відношенню до деяких громадян, які відкрито висловлювали невдоволення поведінкою селищного голови ОСОБА_3 Люди постійно сплачують збір (грошові кошти), щоб торгувати, а їх штрафують; місця для торгівлі (ринок для торгівлі товарами з городу тощо) передані під магазини, а нове місце для дрібної торгівлі не встановлене, тощо). ОСОБА_1 вважає, що селищний голова без її дозволу фотографував її на фотокамеру власного мобільного телефону.

ОСОБА_1 просить суд: поновити їй строк на оскарження постанови №8 від 15.11.2016 року Адміністративної комісії при виконкомі ОСОБА_2 селищної ради Київської області про накладення адміністративного стягнення. Визнати дії Адміністративної комісії при виконкомі ОСОБА_2 селищної ради Київської області незаконними щодо винесення постанови №8 від 15.11.2016 року адміністративною комісією при виконкомі ОСОБА_2 селищної ради, Київської області про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Скасувати постанову Адміністративної комісії при виконкомі ОСОБА_2 селищної ради Київської області №8 від 15.11.2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. та стягнути з ОСОБА_2 селищної ради Київської області на користь ОСОБА_1 витрати, понесені нею при сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заявлений нею до суду адміністративний позов та пояснила, що в центрі селища Баришівка на одному і тому ж місці, вона як приватний підприємець займається дрібною торгівлею на протязі семи років, регулярно сплачує грошові кошти за «патент» і щоденно «містове». 19.09.2016 року було свято і людей, які торгували лишками огородництва було багато, більше ніж 20 осіб. Після 9-ї години на місці торгівлі з,явився селищний голова ОСОБА_4 і сам вибірково на мобільний телефон почав фотографувати торгівців, не запитуючи у них їхньої згоди. На другий день він знову повторив цю саму процедуру. Людям звісно таке дійство не подобалось і зять гр-ки ОСОБА_5 у відповідь почав фільмувати селищного голову, де люди на його адресу висловлювались недоброзичливо. Раніше, біля двох років тому «містове» з торгуючих людей щоденно збирав директор центрального ринку ОСОБА_6, де за 1 кв.м. займаної землі збирав по 5 грн. і один раз на місяць по 50 грн., але за що збирали по 50 грн. не говорили. Після того, як «містове» почали збирати представники комунального підприємства, у торгуючих людей почались проблеми із селищним головою. ОСОБА_6 запрошував торгівців на територію підпорядкованого йому базару, але там тісно, не зручно та дуже велика оренда в розмірі 1 тис. грн. на місяць. Торгівці в тому числі і вона неодноразово звертались до селищного голови ОСОБА_3 з проханням надати їм місце для торгівлі, але його це не обходить. З пенсією в одну тисячу гривень ОСОБА_1 прожити не може, а тому «лоточна торгівля» на вулиці підтримує її існування. 19-20 вересня 2016 року, коли селищний голова фотографував торгівців, то ніхто ніякі протоколи не складав і їм не говорили, що будуть складатись протоколи, чи постанови на торгівців. Окрім того вони ніде не розписувались і у них ніхто не відбирав ніякі пояснення. Більше місяця пройшло після 20.09.2016 року і після того, як ОСОБА_1 в листопаді 2016 року стало відомо, що відносно неї та ще 3 х торгівців складені протоколи про адміністративне правопорушення, то вона звернулась до громадської організації за правовою допомогою та сама забрала в селищній раді постанову про накладення адміністративного стягнення. На відео від 20.09.2016 року, що знімав ОСОБА_3, її обличчя не зафільмовано і він їй тоді взагалі нічого навіть не говорив. Раніше, до цих подій селищний голова особисто у неї купував її продукцію. ОСОБА_1 не вважає себе правопорушником, продовжує торгувати, платить щоденно «містове», кошти в лабораторію та за патент.

Представник позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав заявлений до суду адміністративний позов та пояснив, що в складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення зазначена ч. 2 ст. 152 КУпАП, але насправді другої частини в ст. 152 Кодексу не існує. Паспортні дані про її особу взяті невідомо звідки, так як її особу взагалі ніхто не встановлював. В протоколі від 20.09.2016 року вказано, що «19.09.16 складено адмінпротокол за ст. 152 КУпАП, що на переконання ОСОБА_7 є внесенням неправдивої інформації. Немає підтвердження того, що протокол складався на місці скоєння адміністративного правопорушення, а зовсім в іншому місці. В протоколі також не вказано, який пункт Правил благоустрою розміщення торгівельних лотків на тротуарі порушила ОСОБА_1 Постанова адміністративної комісії при виконкомі ОСОБА_2 селищної ради за №8 від 15.11.2016 року про накладення адміністративного стягнення не відповідає змісту протоколу про розгляд правопорушення, де не вказано, за який саме день розглядалось правопорушення. ОСОБА_7 звертає увагу на те, що із наданих документів вбачається, що є дві адміністративні комісії: одна при ОСОБА_2 селищній раді, а друга при виконкомі ОСОБА_2 селищної ради. ОСОБА_7 звертає увагу і на інші порушення в роботі ОСОБА_2 селищної ради, де «Правила благоустрою та впорядкування населених пунктів, які знаходяться на території ОСОБА_2 селищної ради (смт. Баришівка, с. Пасічна, с. Швачиха)» затверджені рішенням виконкому ОСОБА_2 селищної ради №15 від 06.03.2014 року, а повинні бути затверджені на сесії ОСОБА_2 селищної ради, а тому документи, які надані представником селищної ради не витримують критики.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Київської області ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував проти заявленого адміністративного позову та пояснив суду, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 20.09.2016 року складала ОСОБА_9 - майстер з благоустрою ОСОБА_2 ВККП, в якому було вказано, що складено протокол про адміністративне правопорушення від 19.09.2016 року, і що цей протокол був направлений на доопрацювання та справа закрита. По факту є лише протокол про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 від 20.09.2016 року. Постанову про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 отримала 18.11.2016 року і з цієї дати мала десять днів на її оскарження.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, переглянувши відео зйомку від 20.09.2016 року, надану суду представником позивача ОСОБА_7, вважає заявлений позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об,єктивне з,ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також вияснення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім,я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи. Дослідивши протокол, серія СР №000111 від 20.09.2016 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали, вважаю, що протокол складений не належним чином.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Із відео, яке переглянуте судом, вбачається, що окрім вибіркового фотографування продавців селищним головою ОСОБА_3 ніхто ніякі документи не складав і тим більше не представлявся ім, як особа, що уповноважена складати протокол про адміністративне правопорушення. Селищний голова, який фотографував продавців, записаний в протоколі свідком. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 вчинили правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 152 КУпАП, однак ст. 152 цього Кодексу не містить другої частини. В протоколі містяться також видимі дописки. В постанові про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 ч.2 ст.152 КУпАП не зазначена.

Посилання представника відповідача на те, що мовляв складалися два протоколи про адміністративне правопорушення 19.09. та 20.09.2016 року, а 14 грудня 2016 року адміністративною комісією при виконкомі ОСОБА_2 селищної ради відносно ОСОБА_1 справа про адміністративне правопорушення від 19.09.2016 року закрита відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП за закінченням строку розгляду. З даного приводу суд звертає увагу на те, що стороною відповідача суду не був наданий хоча б для огляду протокол від 19.09.2016 року про існування якого вів мову представник відповідача в судовому засіданні.

В протоколі засідання колегіального органу №8 від 15.11.2016 року при розгляді справи про адміністративне правопорушення не зазначене місце розгляду, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зміст справи та оголошення відомостей прийнятої постанови, що суперечить вимогам ст. 281 КУпАП.

Відповідно до ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішуються питання щодо правильності складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та чи витребувані необхідні додаткові матеріали.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов,язані були з,ясувати: чи було вчиненене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом,якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з,ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Перелічені обставини зазначені в ст. 280 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 20.09.2016 року має двояке значення, де не в повній мірі зазначені відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, зокрема відсутні відомості щодо: ідентифікаційного номеру, відсутнє пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Також відсутні дані про своєчасне та належним чином відправлене ОСОБА_1 повідомлення про час та місце розгляду справи. Місцем складання протоколу про адміністративне правопорушення вказано смт. Баришівка, Київської області. Однак насправді, де і коли та за участю яких осіб складався протокол невідомо. Крім того під час складання протоколу, особа, яка його складала та направляла пакет матеріалів адміністративної комісії не роз,яснив права гр-ці ОСОБА_1, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, де відсутні відповідні підписи ОСОБА_1, а також відсутні відповідні відомості про її відмову від підписання протоколу та прізвища і підписи осіб, які засвідчили відмову ОСОБА_1 підписати протокол, якими могли бути жителі селища Баришівка, Київської області, а не селищний голова ОСОБА_3. Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він не містить самої суті адміністративного правопорушення. А тому не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення такого змісту, свідчить про те, що суть правопорушення не викладена в повній мірі, є не конкретною, що свідчить про порушення права гр-ки ОСОБА_1 на захист.

Стаття 213 КУпАП передбачає розгляд справи адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад. В даному випадку орган, який розглядав справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - вказана адміністративна комісія при ОСОБА_2 селищній раді.

Постанова адміністративної комісії №8 від 15.11.2016 року не відповідає протоколу про адміністративне правопорушення, серія СР №00011 від 20.09.2016 року, так як в протоколі вказано про виявлене правопорушення 19-го вересня 2016 року, а складений протокол 20-го вересня 2016 року. В постанові від 15.11.2016 року зазначено, що адміністративне правопорушення виявлено 20.09.2016 року.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_8 посилається на пропуск позивачем строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що постанова адміністративною комісією винесена 15.11.2016 року відносно ОСОБА_1 Представник відповідача ОСОБА_8 в пояснення суду вказує, що 18.11.2016 року ОСОБА_1 отримала постанову.

Частина 1 ст. 288 КУпАП ( порядок оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення) передбачає наступне: постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: 1). Постанову адміністративної комісії у виконавчий комітет відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Скаргу на постанову №8 від 15.11.2016 року ОСОБА_1 подала 21.11.2016 року через ОСОБА_2 селищну раду за вхідним номером Г-135-02-38 і лише 02.12.2016 року за вихідним №Г-135-02-38 скаргу було повернуто скаржнику за підписом селищного голови ОСОБА_3 після чого 07.12.2016 року ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до суду. Суд вважає, що причина пропуску строку для звернення до суду є поважною, а тому в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. ( ст. 289 КУпАП).

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серія СР №00011 від 20.09.2016 року і відповідно постанова №8 від 15.11.2016 року відносно ОСОБА_1 не витримують критики, що дає суду підстави визнати дії Адміністративної комісії при виконкомі ОСОБА_2 селищної ради Київської області незаконними щодо винесення постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. та слід скасувати зазначену постанову.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, і якою це повноваження надано; обгрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення: своєчасно.

Згідно ст. 104 КАС України, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

В судовому засіданні позивач довів обставини викладені в адміністративному позові.

Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що позиція Адміністративної комісії при виконкомі ОСОБА_2 селищної ради, Київської області щодо ОСОБА_1 є неправомірною.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

При цьому за змістом ч. 1 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, обґрунтовує вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Таким чином, докази позивача ОСОБА_1 ґрунтуються на вимогах законодавства та спростовують висновки Адміністративної комісії при виконкомі ОСОБА_2 селищної ради, Київської області, яка винесла постанову №8 від 15.11.2016 року відносно ОСОБА_1 Суд вважає, що постановляючи дане рішення, судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Встановлені судом обставини також стверджуються:

- ксерокопіями: протоколу про адміністративне правопорушення серія СР №00011 від 20.09.2016 року і відповідно постановою №8 від 15.11.2016 року відносно ОСОБА_1;

- скаргою ОСОБА_1 від 21.11.2016 року;

- листом ОСОБА_2 селищного голови від 02.12.2016 року №Г-135-02-38, адресованого ОСОБА_1;

- відеодиском від 20.09.2016 року;

- іншими матеріалами справи.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. (ЗУ від 07.07.2010 року).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Відповідно до ст. 171-2 КАС України Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб,єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами, як адміністративними судами і рішення місцевого загального суду, як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб,єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Позивач при подачі до суду адміністративного позову сплатив судовий збір, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 селищної ради Київської області на користь позивача, так як Адміністративна комісія при виконкомі ОСОБА_2 селищної ради не має власних бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 16, 19, 22, 46, 54, 55, 75, 92, 95, 96, 113, 116, 117, 124 Конституції України, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, ст.ст.6, 8, 9, 10, 11, 12, 18, 19, 20, 69, 71, 86, 94, 99, 104-106, 159, 160, 162, 163, 171-2, 172, 256 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови №8 від 15.11.2016 року Адміністративної комісії при виконкомі ОСОБА_2 селищної ради Київської області про накладення адміністративного стягнення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконкомі ОСОБА_2 селищної ради, Київської області про поновлення строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та скасування постанови №8 від 15.11.2016 року Адміністративної комісії при виконкомі ОСОБА_2 селищної ради, Київської області про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. задовольнити.

Визнати дії Адміністративної комісії при виконкомі ОСОБА_2 селищної ради Київської області незаконними щодо винесення постанови №8 від 15.11.2016 року адміністративної комісії при виконкомі ОСОБА_2 селищної ради, Київської області про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Скасувати постанову Адміністративної комісії при виконкомі ОСОБА_2 селищної ради Київської області №8 від 15.11.2016 року про накладення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки селища Баришівка вул. Ватутіна, 9, Баришівського району, Київської області адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п,ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 селищної ради Київської області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки селища Баришівка вул. Ватутіна, 9, Баришівського району, Київської області витрати, понесені нею при сплаті судового збору в сумі 551 (п,ятсот п,ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_10