Справа № 803/1389/16
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року м. Львів № 876/8761/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Рибачука А. І.,

суддів Багрія В. М., Старунського Д. М.,

з участю секретаря Андрушківа І. Я.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року у справі № 803/1389/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укрресурс» до Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укрресурс» звернулось до суду з адміністративним позовом до Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі Луцька ОДПІ), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19 серпня 2016 року № НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що дії відповідача щодо накладення на нього штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є незаконними, оскільки такі санкції, за порушення, вчинені до 01 січня 2016 року, могли накладатись лише за наявності відповідного порядку, якого так і не було прийнято та у звязку з тим, що висновок про несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних зроблений відповідачем за результатами камеральної перевірки, яка проведена після спливу граничного строку проведення такої.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 19 серпня 2016 року № НОМЕР_1 в частині застосування штрафних санкцій в сумі 8896.26 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати в частині задоволення позову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову в цій частині.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що судом першої інстанції не враховано, що контролюючі органи мають право проводити камеральні перевірки з питань дотримання термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних в межах 1095 денного строку, що настає за останнім днем граничного строку подання відповідної податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобовязань, нарахованих контролюючим органом, а починаючи з 01 січня 2016 року накладати штрафні санкції за порушення відповідних термінів без застосування порядку, затвердженого Міністерством фінансів України.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі акта перевірки від 26 липня 2016 року № 3407/12-01/34396623, складеного Луцькою ОДПІ за результатами камеральної перевірки дотримання ТзОВ «Укрресурс» термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, прийнято податкове повідомлення рішення від 19 серпня 2016 року № НОМЕР_1, яким до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 8945.88 грн.

Підставою для накладення на позивача штрафу послужив висновок про порушення ним вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України у звязку із незабезпеченням своєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В згаданому акті перевірки зазначено, що позивачем несвоєчасно, з простроченням від одного до дев'яти днів, зареєстровано 16 податкових накладних, виписаних ним в період з жовтня 2015 року по січень 2016 року.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що штрафні санкції, передбачені статтею 1201 Податкового кодексу України, за порушення, вчинені до 01 січня 2016 року, могли застосовуватись лише у відповідності з порядком, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну податкову і митну політику, а оскільки такого прийнято не було, то у відповідача не було правових підстав для їх застосування.

Такий висновок суду першої інстанції є помилковим з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обовязків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані Податковим Кодексом України.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобовязань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Згідно з пунктом 1201.2 статті 1201 Податкового кодексу України відсутність з вини платника реєстрації податкової накладної, що підлягає наданню покупцю - платнику податку на додану вартість, та розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 180 календарних днів з дати їх складання тягне за собою накладення на платників податку, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 50 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові); виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Згідно з пунктом 76.1 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обовязкова.

В силу вимог пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, яка регулює строки давності та їх застосування, контролюючий орган має право самостійно визначати суму грошових зобовязань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобовязань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була подана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобовязань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобовязання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобовязань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів з питань проведення камеральних перевірок урегульовані Податковим кодексом України. Так, розділ V «Податок на додану вартість», яким визначено право податкового органу на проведення камеральних перевірок з питань адміністрування податку на додану вартість, не містить граничних строків проведення таких перевірок, за виключенням випадку звернення платника податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, із заявою про повернення суми бюджетного відшкодування, у разі настання якого, згідно з вимогами пункту 200.10 Податкового кодексу України, контролюючий орган з метою узгодження заявленої суми бюджетного відшкодування зобовязаний протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, провести камеральну перевірку заявлених у ній даних. У свою чергу, у всіх інших випадках таке обмеження випливає з положень статті 102 Податкового кодексу України зі строком у 1095 днів.

Щодо наявності в контролюючих органів повноважень накладати штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, то слід зазначити, що Законом України від 16 липня 2015 року № 643-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість», який набрав чинності 29 липня 2015 року, статтю 1201 Податкового кодексу України було доповнено пунктом 1201.3, яким було визначено, що порядок застосування штрафних санкцій, передбачених цією статтею, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику.

Однак, вказаний пункт був виключений із статті 1201 Податкового кодексу України згідно із Законом України від 24 грудня 2015 року № 909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», що набрав чинності 01 січня 2016 року, а тому, з цієї дати у випадку виявлення факту несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, в тому числі й за період до 01 січня 2016 року, контролюючий орган вправі накладати такі санкції на відповідних платників податку на додану вартість.

Відтак, висновок суду першої інстанції про відсутність у відповідача повноважень на застосування штрафних санкцій, передбачених статтею 120-1 Податкового кодексу України, за порушення, вчинені до 01 січня 2016 року,у звязку з відсутністю відповідного порядку, є помилковим.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування оскаржуваної постанови та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 160, 172, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області задовольнити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року у справі № 803/1389/16 скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В решті вказану постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А. І. Рибачук

Судді В. М. Багрій

ОСОБА_2

Повний текст постанови виготовлено 26 грудня 2016 року.