Справа № 596/2473/16-а
Суддя: Лисюк І. О.
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 596/2473/16-а
У Х В А Л А

"28" грудня 2016 р.

Суддя Гусятинський районний суд Тернопільської області ОСОБА_1 ознайомившись заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до Васильковецької сільської ради, третя особа :Відділ Держгеокадастру у Гусятинському районі про визнання незаконним рішення сесії сільської ради та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 1997 року і по даний час вона, ОСОБА_2, добросовісно, відкрито і безперервно користується земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства площею 0,45 га, яка розташована на території Васильковецької сільської ради, в межах села Чабарівка (урочище «Біля Гусятина»).

Зазначена земельна ділянка була передана їй, як працівнику центральної районної аптеки №33, разом із іншими працівниками підприємств, установ та організацій смт.Гусятина, для ведення підсобного господарства на підставі рішення 9 сесії 22 скликання Чабарівської сільської ради «Про передачу земельної ділянки Гусятинській селищні раді» та з цього часу вона вирощує на вказаній земельні ділянці сільськогосподарську продукцію для власних потреб.

4 жовтня цього року з метою приватизації вказаної земельної ділянки вона звернулась до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення мені вказаної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, однак рішенням Васильковецької сільської ради від 9 грудня 2016 року № 487-7/VII «Про розгляд заяв жителів селища Гусятин» у задоволення вказаної заяви мені було відмовлено з мотивів відсутності у неї правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку, відсутності матеріалів, що підтверджують користування земельними ділянками а також з підстав несплати земельного податку.

На підставі викладеного просить визнати недійсним і незаконним та скасувати рішення Васильковецької сільської від 9 грудня 2016 року № 487-7/VII «Про розгляд заяв жителів селища Гусятин». Зобовязати Васильковецьку сільську раду надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,45 га на території Васильковецької сільської ради (в межах села Чабарівка, урочище «Біля Гусятина») у власність ОСОБА_2.

Позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, просить з метою забезпечення позову, заборонити вчинення будь-яких дій щодо надання дозволів на розроблення документації із землеустрою чи передачу у власність та користування земельних ділянок на земельному масиві в межах села Чабарівка (урочище «Біля Гусятина») та зупинити дію вже винесених рішень Васильковецької сільської ради щодо надання дозволів на розроблення документації із землеустрою чи передачу у власність та користування земельних ділянок на земельному масиві в межах села Чабарівка (урочище «Біля Гусятина») до розгляду даного спору по суті.

Відповідно до ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 117 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 КАС України адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Таким чином, законодавцем визначено чіткі підстави, за наявності яких допустимо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суд України №2 від 06.03.2008р. «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

При цьому, відповідно до п.17 а.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008р. «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», в ухвалі про забезпечення позову, суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Як передбачено ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони із заявою (клопотанням) про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою (клопотанням). Таким чином, із цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Проте, із поданої позивачем заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову не наведено суду жодних істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували на наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у даній адміністративній справі, а також того, що без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим захист цих прав свобод та інтересів або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Судом такі підстави також не встановлені.

Також слід зазначити, що сам факт подання адміністративного позову не може бути підставою для забезпечення адміністративного позову. Водночас, важливим є зауважити, що при розгляді клопотання про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті.

Отже, оцінюючи в сукупності вищенаведене та наявні у справі докази, суд вважає, що клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є необґрунтованим та непідтвердженим жодними доказами, а вжиттям такого заходу забезпечення позову фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Враховуючи вимоги КАС України, суд дійшов висновку, що задоволення клопотання про забезпечення позову призвело б до вирішення спору по суті до початку судового розгляду, оскільки таким рішенням суд фактично надав би оцінку законності діям відповідача. Отже, зважаючи на суть позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що в заяві про забезпечення позову заявником не наведено обґрунтування щодо застосування виду забезпечення позову, не наведено обґрунтованих та обєктивних доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення рішення ради, яке не є предметом позову, як і не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а отже, заява про забезпечення позову є необґрунтованою, невмотивованою та передчасною і не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що заява ОСОБА_2 про забезпечення позовуне підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 160, 165 КАС України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно.

Суддя Гусятинського районного суду І.О.Лисюк