Справа № 2а-468/10
Суддя: Овчаренко Н. Г.
Дата ухвалення: 2010-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Адміністративна справа № 2а-468/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2010 року Кіровський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді Овчаренко Н.Г.

при секретарі Волошиной Л.Л.

за участю:

позивача ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Кіровському районі, про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2010 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог послався на те, що відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни має статус дитини війни, у звязку з чим згідно ст. 6 того ж Закону має право на отримання щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Незважаючи на це у 2006 р., 2007 р., 2008 р., 2009 р. така допомога йому не виплачувалася у належному розмірі, що позивач вважає неправомірним. На підставі викладеного просив суд визнати дії відповідача у відповідній частині неправомірними, зобовязати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги з січня 2006 р. до грудня 2009 р..

Позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав. Також просив поновити строк звернення до адміністративного суду.

Представник відповідача у раніше проведеному судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що у спірному періоді Законами України Про державний бюджет України на 2006 рік, та Про державний бюджет України на 2007 рік, Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни була зупинена. Також послалася на збіг строку звернення до адміністративного суду щодо частини позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачеві, що має статус дитини війни відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни, УПФУ в Кіровському районі м. Дніпропетровська була призначена та виплачувалася пенсія, що у 2006-2009 р. нараховувалася без врахування підвищення її розміру на 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Так, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач оспорює правомірність визначення відповідачем розміру пенсії, що виплачувалася йому у 2006 р., 2007 р., 2008 р, 2009 р.

Станом на початок спірного періоду питання підвищення розміру пенсії для дітей війни були врегульовані положеннями ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, якою було визначено, що для осіб, що мають відповідний статус, розмір пенсії, довічного утримання або соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. З 01 січня 2006 року набрав чинності Закон України Про державний бюджет України на 2006 рік, п. 17 ст. 77 якого у 2006 році була зупинена дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

У подальшому Законом України від 19.01.2006 р. чинність ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни була відновлена з 02.04.2006 р., у звязку з чим пенсія позивача у період з 02.04.2006 р. до 31.12.2006 р. підлягала підвищенню на 30% мінімальної пенсії за віком, а позовні вимоги щодо цього періоду є обгрунтованими. За таких обставин позовні вимоги в частині періоду з 01.01.2006 р. до 01.04.2006 р., коли дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни була зупинена, задоволенню не підлягають як такі, що не грунтуються на законі.

З 01.01.2007 року набрав чинності Закон України Про державний бюджет України на 2007 рік, ст. ст. 71, 111 якого у 2007 році коло осіб, на яких поширюється чинність ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, було істотно звужене, для решти осіб дія згаданої норми була зупинена.

09.07.2007 року Конституційним Судом України було ухвалене рішення у справі № 6рп-2007, яким визнані неконституційними положення п. 12 ст. 71 Про державний бюджет України на 2007 рік. У звязку з цим законодавство, що регулює спірні питання, повернулося до стану, що існував до набрання чинності Законом України Про державний бюджет України на 2007 рік.

Оскільки згідно ст. 73 Закону України Про Конституційний Суд України акти, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення відповідного рішення, але не з часу їх прийняття, дії відповідача за період з 01.01.2007 року до 08.07.2007 року не можуть бути визнані неправомірними, оскільки відповідають чинному на той час законодавству, а позовні вимоги в частині, що стосується цього періоду, задоволенню не підлягають як такі, що не грунтуються на законі. В той же час позовні вимоги, заявлені щодо періоду з 09.07.2007 р. до 31.12.2007 р. є обґрунтованими.

З 01.01.2008 року набрав чинності Закон України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, пп. 2 п. 41 розділу ІІ якого розмір підвищення пенсії був прирівняний до надбавки, встановленої для учасників війни.

22.05.2008 року Конституційним Судом України було ухвалене рішення у справі № 10-рп/2008, яким визнані неконституційними положення пп. 2 п. 41 розділу ІІ Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України. У звязку з цим законодавство, що регулює спірні питання, повернулося до стану, що існував до набрання чинності згаданим Законом України.

Оскільки згідно ст. 73 Закону України Про Конституційний Суд України акти, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення відповідного рішення, але не з часу їх прийняття, дії відповідача за період з 01.01.2008 року до 21.05.2008 року не можуть бути визнані неправомірними, оскільки відповідають чинному на той час законодавству, а позовні вимоги в частині, що стосується цього періоду, задоволенню не підлягають як такі, що не грунтуються на законі. В той же час позовні вимоги, заявлені щодо періоду з 22.05.2008 р. до 31.12.2008 р. є обґрунтованими.

Законом «Про державний бюджет України на 2009 рік» будь яких змін до ст. 6 ЗУ «Про соціальних захист дітей війни», або про зупинення дії цієї статті не передбачено. Зміни до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», які були внесені ЗУ «Про державний бюджет України на 2008 рік» були визнані неконституційними, тому в 2009 надбавка до пенсії особі, яка має статус «дитина війна», повинна виплачуватися в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Строк позовної давності у спірних правовідносинах суд вважає таким, що підлягає поновленню, оскільки зазначені позивачем причини його пропуску, з урахуванням його похилого віку, стану здоровя та фактичних обставин справи, оцінює як поважні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 94, 99-102, 158 163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська в частині виплати ОСОБА_1 пенсії у періоди з 02.04.2006 р. по 31.12.2006 р., з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., з 01.01.2009 року по 31.12.2009 рік без урахування підвищення, встановленого ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок пенсії, що була виплачена ОСОБА_1 у періоди з 02.04.2006 р. по 31.12.2006 р., з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., з 01.01.2009 року по 31.12.2009 рік з урахуванням права отримувача пенсії на її підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, та виплатити на користь ОСОБА_1 різницю між розрахованою та фактично виплаченою сумами.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.Г. Овчаренко