Справа № 2а-9895/11/1370
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року Справа № 876/6560/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В.,Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Федчук М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26.07.2016 року про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду за заявою ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення по справі № 2а-9895/11/1370 за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Львівської митниці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час затримки виконання судового рішення, -

В С Т А Н О ВИ В:

ОСОБА_1 звернувся із заявою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Львівської митниці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час затримки виконання судового рішення за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2016 року заяву задоволено. Стягнуто з Львівської митниці Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в сумі 91008,40 грн., з врахуванням податків, зборів та обов'язкових платежів.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08.12.2011 року у справі № 2а- 9895/11/1370 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ голови Державної митної служби України № 1821-к від 29.08.2011 року «По особовому складу Львівської митниці» в частині припинення 29.08.2011 року перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_1, в.о. начальника відділу митного оформлення № 3 митного поста «Смільниця» Львівської митниці; поновлено ОСОБА_1 на посаді в.о. начальника відділу митного оформлення № 3 митного поста «Смільниця» Львівської митниці з 29.08.2011р.. Постанова суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді виконується негайно. Стягнуто з Львівської митниці (м. Львів, вул. Костюшка, 1) на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 22914 (двадцять дві тисячі дев'ятсот чотирнадцять гривень) 63 копійки. Постанова суду в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в частині стягнення за один місяць у сумі 6663 (шість тисяч шістсот шістдесят три) гривні 12 копійок виконується негайно.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2012 року апеляційні скарги Державної митної служби України та Львівської митниці залишено без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2011 року у справі № 2а- 9895/11/1370 - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 25.05.2016 року касаційні скарги Державної митної служби України та Львівської митниці та залишено без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08.12.2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2012 року - без змін.

30.01.2013 року Львівською митницею ДМС України було прийнято наказ № 221-к «Про оголошення наказу Державної митної служби України», згідно якого ОСОБА_1 наказано приступити до виконання обов'язків за посадою в.о. начальника відділу митного оформлення № 3 митного поста «Смільниця» Львівської митниці з 29.08.2011р.

Вважаючи період з 08.12.2011 року по 28.01.2013 року періодом затримки виконання судового рішення, позивач звернувся до суду з даною заявою про стягнення з Львівської митниці середньомісячного заробітку за час затримки виконання судового рішення в розмірі 91008, 40 грн. .

Суд першої інстанції заяву задовольнив повністю з тих підстав, що відповідач не виконав рішення суду про поновлення позивача на посаді, оскільки він був фактично поновлений на посаді лише з 28.01.2013 року, а тому наведене свідчить про затримку виконання такого рішення і наявність підстав для виплати спірних коштів.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині мотивів задоволення заяви з огляду на наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території.

Статтею 5 Кодексу законів про працю України встановлено, що держава гарантує працездатним громадянам України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

При цьому пунктом 3 частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Частиною 4 статті 257 зазначеного Кодексу законодавець обумовив питання примусового виконання судових рішень у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Цим підкреслюється винятковість саме примусового виконання рішення адміністративного суду.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 було поновлено на посаді наказом Державної митної служби України від 28.01.2013 року № 250-к.

Наказ Львівської митниці про оголошення наказу Державної митної служби України було винесено 30.01.2013 року.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що Кодекс законів про працю України зокрема, ст. 235 передбачає виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, ст. 236 виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі та ст. 117 виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-ХІV який діяв на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Відповідно до статті 19 Закону № 606-ХІV державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Проте, колегія суддів встановила що позивач не звертався до державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду, в частині поновлення його на посаді та не отримав виконавчий лист у суді першої інстанції.

Статтею 236 Кодексу законів про працю України передбачено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Таким чином, підставою для виплати незаконно звільненому працівнику середнього заробітку є затримка власником або уповноваженим ним органом виконання рішення про поновлення на роботі.

Обов'язок власника або уповноваженого ним органу виплатити працівникові середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення його на роботі настає тоді, коли така затримка була допущена з вини власника або уповноваженого ним органу.

Статтею 29 Кодексу законів про працю України передбачено певні обов'язки власника або уповноваженого ним органу щодо працівників, які прийняті, поновлені на посаді. Виконання цих обов'язків можливе лише за ініціативними діями обох сторін у трудових правовідносинах (працівника та працедавця).

Твердження представника позивача в судовому засіданні по те, що відповідно до статті 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком, є помилковим, оскільки, на спірні правовідносини спірна норма не поширюється. Дана норма застосовується лише до правовідносин, коли право особи на отримання такої виплати не оспорюється і спірна виплата була нарахована працівникові проте, з певних причин не виплачена.

В дані справі право позивача на отримання середнього заробітку за час вимущеного прогулу оспорюється, а спірна виплата не нарахована.

Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року №13 глава XV КзПП України не передбачає винятків щодо застосування строків звернення до суду.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 202 КАС України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга апелянта підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова ухвала, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення по справі № 2а-9895/11/1370 відмовити.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст., 167, 195, 196, 199, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26.07.2016 року про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду у адміністративній справі № 2а-9895/11/1370 скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення судового рішення по справі № 2а-9895/11/1370 - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст

виготовлено 19.12.2016 року.