Справа № 203/3977/16-а (2-а/0203/127/2016)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2016 рокусправа № 203/3977/16-а (2-а/0203/127/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимова Д.В.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1,

ОСОБА_2 до від 12.12.2016

відповідача: - ОСОБА_3 дов від 04.01.2016,

ОСОБА_4 дов від 31.10.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2016 року

у справі № 203/3977/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України

про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби від 18.08.2016 в справі про порушення митних правил № 0056/110070001/16 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст.. 485 Митного кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю вини позивача у порушенні митних правил, оскільки нею, як декларантом ТОВ «Вініл», не вчинялись дії, які б можливо було кваліфікувати як такі, що скоєнні з метою неправомірного заниження митних платежів.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2016 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що відповідач при винесенні оскаржуваного рішення діяв на підставі вимог чинного законодавства України.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги. Позивач зазначає, суд першої інстанції не врахував, що неправильне визначення позивачем коду товару згідно з УКТЗЕД відбулось у складному випадку класифікації товарів, що фактично визнав і відповідач, виходячи із інформації з постанови про направлення товару - «вироби з пористих, гнучких пластмас - пінополіуретану (поролонового листового полотна спеціальної форми ракеля): ущільнення для камерних ракелів» до відділу класифікації товарів Дніпропетровської митниці, тобто даний товар направлявся для вирішення складного випадку класифікації. Позивач, як і митний орган, не мав можливості без проведення спеціальних експертних досліджень однозначно визначити код товару УКТЗЕД, незважаючи на те, що у графі 31 митної декларації був зазначений достовірний та повний опис товару, необхідний для його правильної класифікації, надані фото та опис товару додатково за вимогами митниці.

Також позивач звертає увагу на те, що одним із доводів митниці при винесені постанови було те, що позивачем вже встановлювався код товару УКТ ЗЕД на такий же товар в митній декларації ТОВ «Вініл» 31.08.2015, але суд першої інстанції, врахувавши даний довід, не прийняв до уваги пояснення позивача, що декларація від 31.08.2015 оформлена в процесі іншої митної операції, на підставі іншого зовнішньоекономічного контракту, інших товаросупровідних документів, за іншими документами виробника, з іншими характеристиками митного вантажу, крім того, на той момент не було класифікаційного рішення митного органу з остаточним визначенням коду товару.

Крім того позивач зазначає, що порушення декларантом правил класифікації товарів (невірне визначення коду УКТЗЕД під час декларування) при наявності складного випадку класифікації та наданні ним достовірних документів, достовірної та повної інформації щодо переміщуваного товару, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та не може вважатись порушенням митних правил.

Позивач, його представник в судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представники відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечують, посилаються на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, наполягають на тому, що невірне визначення позивачем під час декларування товару коду УКТЗЕД є порушенням митних правил, відповідальність за яке передбачена ст.485 МК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 є декларантом ТОВ «Вініл».

17.06.2016 в зоні діяльності Вінницької митниці ДФС автомобільним транспортом з Німеччини від фірми «OLBRICH GmbH» на адресу ТОВ «Вініл» відповідно до укладеного ТОВ «Вініл» контракту від 10.05.016 №0516/ЕТ був переміщений товар: вироби з пористих, гнучких пластмас пінополіуретану (поролонового листового полотна спеціальної форми ракеля): ущільнення для камерних ракелів в кількості 1500 шт.

21.06.2016 за ДКД від 15.06.2016 №807012204/2015/010931 вказаний товар доставлено в зону діяльності Дніпропетровської митниці ДФС до м/п «Південний».

21.06.2016 ОСОБА_1, як декларант ТОВ «Вініл», подала електронну митну декларацію № 110070001/2016/307035 до м/п «Дніпропетровськ-Південний» та задекларувала в режимі ІМ-40 типу ДЕ товари: вироби з пористих гнучких пластмас-пінополіуретану (поролонового листового полотна спеціальної форми ракеля): ущільнення для камерних ракелів із зазначенням коду УКТ ЗЕД 392190900, ставка ввізного мита 5 % (а. с.60) з доданням пакету документів (договір, специфікація, CMR тощо а. с.18-28).

При цьому означений код товару, за поясненням позивача, що підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачем, зазначений у митній декларації у відповідності до товаросупроводжувальних документів відправника товару.

Цього ж дня вказаний товар митницею направлено до відділу класифікації товарів Дніпропетровської митниці (а. с.57).

22.06.2016 митницею винесено рішення про визначення коду товару № КТ-183-2016, згідно якому встановлено, що задекларований товар класифікується за кодом УКТ ЗЕД НОМЕР_1 та обкладається ввізним митом за ставкою 6,5 % (а. с.57).

24.06.2016 ТОВ «Вініл», погодившись з вказаним рішенням про визначення коду товару, подало уточнену митну декларацію № 110070001/2016/307210 з урахуванням коду УКТЗЕД товару, визначеного митницею (а. с.10).

23.06.2016 відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 0056//16 (а. с.55-58).

В даному протоколі зафіксовано, що, з огляду на вищенаведені обставини, загальна сума недоборів митних платежів в результаті зміни кодів УКТ ЗЕД та, відповідно, ставок ввізного мита товару складає 2105,84 грн.

Одночасно митницею зроблений висновок, що ОСОБА_1 заявила у митній декларації з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару за УКТЗЕД, які стали підставою для зменшення розміру платежів у сумі 2105,84 грн., що має ознаки порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України.

18.08.2016 на підставі даного проколу заступником начальника Дніпропетровської митниці винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0056/110070001/16, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України з накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6317,52 грн. (а. с.7-9).

Як зазначено у даній постанові, ОСОБА_1 заявила у митній декларації від 21.06.2016 № 110070001/2016/307035 неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД, що призвело до зменшення розміру митних платежів.

За твердженням посадової особи митниці, яка склала вищевказаний протокол, ОСОБА_1 за декларацією від 31.08.2015 вже декларувала такий самий товар за кодом УКТ ЗЕД НОМЕР_1 (а. с.8).

З огляду на встановлені обставини заступником начальника Дніпропетровської митниці зроблено висновок, що ОСОБА_1 заявила в митній декларації № 110070001/2016/307035 від 21.06.2016 з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів неправдиві відомості та надала з цією ж метою митному органу документи, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД, що призвело для несплати митних платежів у сумі 2105,84 грн., чим вчинила порушення митних правил, передбачене ст.485 МК України.

Виходячи з фактичних обставин справи, норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції про правомірність оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил № 0056/110070001/16 від 18.08.2016.

Відповідно до ст.466 МК України (в редакції на момент виникнення спірних відносин) адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Додержання органами доходів і зборів вимог закону в разі застосування адміністративних стягнень за порушення митних правил забезпечується здійсненням систематичного контролю з боку органів вищого рівня та їх посадових осіб, правом оскарження постанов у справах про порушення митних правил та іншими заходами, передбаченими законодавством України.

У відповідності до ч.1 ст.494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил (ч.1 ст.488 МК України).

Згідно ч.1 ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином, митниця наділена повноваженнями щодо розгляду справи про порушення митних правил у певних випадках, зокрема, і у випадку наявності порушення, передбаченого ст.485 МК України.

Частиною 1 статті 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Стаття 489 МК України визначає обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про порушення митних правил.

Згідно вказаної статті посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим за приписами ч.1 ст.510 МК України посадова особа органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, може витребувати документи, необхідні для розгляду справи, у тому числі матеріали фото- і кінозйомки, звуко- і відеозапису, інформаційних баз та банків даних, а також інші носії інформації.

Відповідно до ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

В даному випадку суть виявленого порушення митних правил, що стало підставою для притягнення позивача до відповідальності згідно спірної постанови № 0056/110070001/16 від 18.08.2016, полягає у невірному зазначенні позивачем в поданій в митній декларації коду товару згідно УКТ ЗЕД.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

За правилами ч.7 ст.257 МК України перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до ч.8 ст.257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться зазначені у цій частині відомості, у тому числі у вигляді кодів.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України та Законом України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 № 584-VII «Про Митний тариф України», а саме: з врахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій, та тих характеристик товару, які є визначальними і класифікації.

Відповідно до приписів правила 1 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД: для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до правил.

У п.1 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД Закону України «Про митний тариф» від 19.09.2013 № 584-VII (чинний на момент виникнення спірних відносин) передбачені правила, за якими здійснюється класифікація товарів в УКТЗЕД: назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп.

У пункті 3 (а) цих Основних правил зазначений порядок класифікації товару у разі коли товар на перший погляд можна віднести до двох чи більше товарних позицій.

У п.4 Основних правил зазначено, що товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Відповідно до ч.4 ст.280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України.

Стаття 485 МК України, на підставі якої позивача притягнуто до відповідальності, передбачає накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги, -

Отже згідно диспозиції даної норми порушення митних правил має місце у разі зазначення декларантом:

- неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту),

- неправдивих відомостей щодо ваги або кількості товару, країни походження, відправника та/або одержувача товару,

- неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Тобто сам по собі факт невірного зазначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД не становить склад правопорушення згідно ст. 485 МК України.

Відповідно до ч.ч.1-7 ст.69 МК України, якою встановлений порядок класифікації товарів, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобовязані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у звязку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обовязковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Отже наведені положення Митного кодексу України свідчать, що контрольну функцію стосовно вірності визначення декларантом коду товару за УКТ ЗЕД здійснює митний орган і законодавцем відповідальність для заявника (декларанта) встановлена не за неправильне визначення декларантом певного коду товару за УКТ ЗЕД (у разі наявності якої митниця самостійно приймає рішення про визначення коду товару), а за заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, тобто недостовірних даних (інформації) стосовно товару, які враховуються при його класифікації віднесення до тієї чи іншої позиції за УКТ ЗЕД.

Згідно поданої позивачем 21.06.2016 електронної митної декларації № 110070001/2016/307035 декларування товару ОСОБА_1 здійснено на підставі товаросупроводжувальних документів на цей товар, у повній відповідності з наявними у цих документах даними про товар та його код, жодних невідповідностей, неповноти або недостовірності інформації стосовно опису та характеристики цього товару не виявлено.

Відповідачем при розгляді справи про порушення митних правил також не встановлено, що в поданій митній декларації декларантом (позивачем) внесено недостовірні або неповні відомості про товар, які необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, що б свідчило про наявність в діях позивача складу правопорушення - порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України.

Наведе вище свідчить про порушення відповідачем вимог ст.ст.466, 485 МК України та відсутність законних підстав для притягнення позивача до відповідальності шляхом накладення штрафу згідно постанови від 18.08.2016 в справі про порушення митних правил № 0056/110070001/16 у розмірі 6317,52 грн.

Посилання відповідача стосовно декларування 31.08.2015 ОСОБА_1 такого самого товару за кодом УКТ ЗЕД НОМЕР_1 апеляційний суд вважає помилковим, оскільки наведений факт ніяким чином не впливає на підстави для притягнення до відповідальності згідно ст.485 МК України.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про протиправність постанови від 18.08.2016 в справі про порушення митних правил № 0056/110070001/16 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України, тому вказана постанова підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції під час розгляду справи не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив судове рішення з невірним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до ст.202 КАС України є підставою для скасування постанови суду у даній справі та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. 198, ст.ст. 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2016 року у справі № 203/3977/16-а скасувати, прийняти нову постанову.

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби від 18.08.2016 в справі про порушення митних правил № 0056/110070001/16 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст.485 Митного кодексу України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко