Справа № 804/2571/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 р. Справа № 804/2571/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Державного підприємства "Підприємство Криворізької виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 80" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Криворізька південна обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі Криворізька південна ОДПІ, позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного підприємства «Підприємство Криворізької виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 80» (далі платник, відповідач), в якому, з урахуванням зміни позовних вимог (заява за вх.№27961/16 від 16.06.2016 р.), просило суд стягнути кошти з платника податків у сумі податкового боргу по податку на додану вартість у розмірі 287 647, 52 грн. з рахунків платника податків Державного підприємства «Підприємство Криворізької виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 80» у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Позовні вимоги податкового органу обгрунтовані тим, що відповідач станом на 13.06.2016 р. має заборгованість перед бюджетом по податку на додану вартість у загальному розмірі 287 647, 52 грн., в т.ч. пені. Сума заборгованості, що заявлена до стягнення, утворилася внаслідок несплати відповідачем самостійно задекларованих зобовязань та пені, нарахованої за несвоєчасну сплату узгоджених зобовязань. Податковою інспекцією вживалися заходи щодо стягнення податкового боргу. У відповідності до вимог ст. 59 Податкового кодексу України була надіслана та вручена платнику податкова вимога №413-25 від 01.10.2014 р. Однак сума податкового боргу залишається не погашеною відповідачем у добровільному порядку, що зумовлює накопичення. У звязку з чим, позивач наполягає на задоволенні позову.

Позиція відповідача, відображена у письмових поясненнях, полягає у безпідставності позовних вимог, оскільки заборгованості по податку на додану вартість у розмірі 287 647, 52 грн. відповідач не має. Станом на 13.06.2016р. відповідачем сплачені всі узгоджені декларації за період часу з вересня 2015 р. по березень 2016 р. Щодо пені, заявленої до стягнення в позові, відповідач зазначив, що відповідно до п. 2.10 Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженого наказом ДПА України від 17.12.2010 р. №953, пеня на пеню не нараховується. Безпідставним є також нарахування пені у розмірі 1300, 67 грн. по декларації з ПДВ за червень 2015 р., в той час як позовні вимоги охоплюють період вересень 2015 р. - березень 2016 р.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Державне підприємство «Підприємство Криворізької виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 80» зареєстровано 19.03.1996 р., про що 29.06.2005 р. здійснено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 1 003035 про включення відомостей про юридичну особу; ідентифікаційний код 08679758.

Відповідач є платником податків та перебуває на обліку у Криворізькій південній ОДПІ з 25.03.1996 (а.с.11).

Згідно з довідкою про стан розрахунків, наданої Криворізькою південною ОДПІ до заяви про зміну позовних вимог (від 16.06.2016 р. вх.№27961/16), по Підприємству Криворізької виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 80 () станом на 13.06.2016 р. рахується недоїмка по платежу податок на додану вартість «код бюджетної класифікації 14060100» у розмірі 317 241, 19грн., залишок несплаченої пені 96 753, 83грн. (а.с.89).

Згідно з Уточнюючим розрахунком суми грошових вимог, наданого Криворізькою південною ОДПІ до заяви про зміну позовних вимог (від 16.06.2016 р. вх.№27961/16), за відповідачем станом на 13.06.2016 р. рахується податкова заборгованість по податку на додану вартість у загальному розмірі 287 647, 52 грн. (код бюджетної класифікації 14060100), яка утворилася внаслідок несплати по строку оплати самостійно визначених зобовязань, а також за рахунок нарахованих контролюючим органом сум пені, а саме:

- по декларації № від 18.09.2015 р.;

- по декларації № від 16.10.2015 р.;

- по декларації № від 18.11.2015 р.;

- по декларації № від 14.12.2015 р.;

- по декларації № від 19.01.2016 р.;

- по декларації № від 18.02.2016 р.;

- по декларації № від 18.03.2016 р.;

- пеня у розмірі 1300, 67 грн. за період з 06.10.2015р. по 23.10.2015р. по декларації від 20.07.2015 р. №;

- пеня у розмірі 3150, 30 грн. за період з 24.12.2015р. по 27.01.2016р. по декларації від 19.08.2015 р. №;

- пеня у розмірі 3494, 43 грн. за період з 11.03.2016р. по 24.03.2016р. по декларації від 18.09.2015 р. №;

- пеня у розмірі 5818, 79 грн. за несвоєчасну сплату рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу, термін сплати 31.08.2008 р.;

- пеня у розмірі 10 156, 72 грн. за несвоєчасну сплату рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу, термін сплати 31.07.2010 р.;

- пеня у розмірі 39 338, 14 грн. за несвоєчасну сплату рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу, термін сплати 30.08.2010 р.;

- пеня у розмірі 35 719, 93 грн. за несвоєчасну сплату рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу, термін сплати 30.09.2010 р. (а.с.88).

01 жовтня 2014р. відповідачу виставлена податкова вимога №413-25 на суму 50598,40грн., яка направлена відповідачу засобами поштового звязку (а.с.41).

Згідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України.

Відповідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобовязаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 46. 1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді (п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 54. 1 ст. 54 Податкового кодексу України - крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Підпунктом 49.18.1 пункту 49.18. статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України - платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України - податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно до п.п. 129.1, 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

За правилами, визначеними п. 59.5 статті 59 Податкового кодексу України - у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Відповідно до вимог ст. 58.3, 59.1 Податкового кодексу України - податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Згідно з положенням п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України - контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України - стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Законодавець чітко визначив порядок дій контролюючих органів в разі виявлення податкового боргу у господарюючого субєкта, що передують стягненню цього боргу в судовому порядку.

В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сума податкового боргу з податку на додану вартість (далі-ПДВ), яка заявлена до стягнення з урахуванням зміни позовних вимог, виникла 13.06.2016 р. та складається із:

а) 232 437, 00 грн. - суми самостійно задекларованих платником у деклараціях за період серпень 2015 р. лютий 2016 р., в т.ч.:

- визначеного за декларацією з ПДВ від 18.09.2015 р. № на суму 59 040, 00 грн. (строк сплати 30.09.2015р.);

-визначеного за декларацією від 16.10.2015 р. № на суму 22 550, 00 грн. (строк сплати 30.10.2015р.);

-визначеного за декларацією від 18.11.2015 р. № на суму 36 859, 00 грн. (строк сплати 30.11.2015);

-визначеного за декларацією від 14.12.2015 р. № на суму 16 671, 00 грн. (строк сплати 30.12.2015);

-визначеного за декларацією від 19.01.2016 р. № на суму 58 767, 00 грн. (строк сплати 30.01.2016);

-визначеного за декларацією 18.02.2016 р. № на суму 6088, 00 грн. (строк сплати 01.03.2016);

- визначеного за декларацією від 18.03.2016 р. № на суму 32462,00грн. (строк сплати 30.03.2016);

б) 7945,40грн. - пені, що нарахована платнику в порядку ст. 129 Податкового кодексу України по деклараціям від 20.07.2015р. №, від 19.08.2015р. № та від 18.09.2015 р. №;

в) 91 033, 58 грн. - пені, нарахованої за несвоєчасну сплату рішення суду про розстрочення (а.с.88).

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з того, що будь-який орган державної влади зобов'язаний діяти виключно у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

Відповідні положення кореспондовані в пп.21.1.1. п.21.1 ст. 21 Податкового кодексу України, де закріплено, що посадові особи контролюючого органу мають за обовязок дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами;

Проте, наявні в матеріалах справи докази свідчать, що позивачем як субєктом владних повноважень не надано доказів здійснення всіх передбачених податковим законом процесуальних дій, що передують стягненню податкового боргу у господарюючого субєкта у судовому порядку, а саме не доведено наявності за відповідачем податкового боргу у розмірі, заявленому до стягнення.

Судом враховано, про що відсутній справі у даній справі, відповідач має визнаний судом податковий борг з ПДВ минулих періодів, який розстрочений на підставі ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2011р. по справі №2а-16289/10/0470 з чітким визначенням розміру обовязкових щомісячних платежів та строків сплати (2а-16289/10/0470).

Так, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2011 р. по справі №2а-16289/10/0470 задоволено клопотання Державного підприємства Підприємство Криворізької виправної колонії №80 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Дніпропетровській області; розстрочено виконання судового рішення постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 березня 2011 року в адміністративній справі №2а-16289/10/0470, а саме,

- розстрочено сплату заборгованості з податку на додану вартість в сумі 1 146 103, 87 грн., строком на 60 місяців рівними частинами, а саме: за кожен місяць, починаючи з січня 2012 року, в сумі 19 101, 73 грн., по грудень 2016 року в сумі 19 101, 80 грн.

Також, додатковою ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2011р. по справі №2а-16289/10/0470 зобовязано податкову інспекцію відобразити розстрочення суми боргу відповідно до постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 березня 2011 року та ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2011 року у справі №2а-16289/10/0470 в особовому рахунку платника податків Підприємства Криворізької виправної колонії (№80).

Вказані рішення суду набули законної сили та є обовязковими до виконання.

Нарахування ж пені на розстрочену в судовому порядку суму боргу минулих періодів не передбачена чинним податковим законодавством.

В даному випадку сума пені у розмірі 91 033, 58 грн. виникла згідно з графіком про розстрочення виконання рішень суду, прийнятих судом в порядку ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України в процесі примусового виконання постанови суду по справі №2а-16289/10/0470, що не є тотожним з поняттям розстрочення, наведеному в ст. 100 Податкового кодексу України.

Не доведено позивачем і наявність податкового боргу з ПДВ у розмірі 232 437, 00 грн.

Так, матеріалами справи підтверджено, що сума податкових зобовязань по ПДВ згідно податкових декларацій за звітний серпень 2015р.-грудень 2015 р., січень-лютий 2016 сплачена платником та в повному обсязі.

У якості доказу сплати задекларованих зобовязань по наведеним деклараціям до суду надано завірені копії платіжних доручень з чітким визначенням «призначення платежу», а саме:

-платіжні доручення №408 від 07.09.2015р. на суму 23 300, 00 грн. (а.с. 112), №456 від 22.09.2015 р. на суму 20 640, 00 грн. (а.с. 113), платіжне доручення№534 від 19.10.2015 р. на суму 15 100, 00 грн. «сплата ПДВ за серпень 2015» (а.с. 112-114);

- платіжне доручення №548 від 21.10.2015р. на суму 22 550, 00 грн. «ПДВ за вересень 2015 р.» (а.с.115);

- платіжне доручення №645 від 30.11.2015р. на суму 36 859, 00 грн. «ПДВ за жовтень 2015 р.» (а.с.116);

- платіжне доручення №1035 від 13.06.2015р. на суму 16 671,00 грн. «ПДВ за листопад 2015 р.» (а.с.117);

- платіжні доручення №733 від 11.01.2016р. на суму 5800, 00 грн., №734 від 12.01.2016р. на суму 9400,00 грн., №735 від 13.01.2016 р. на суму 9000, 00 грн., №737 від 19.01.2016р. на суму 3000, 00 грн., №753 від 29.01.2016р. на суму 17 695, 00 грн., №1014 від 08.06.2016р. на суму 4800, 00 грн., №1015 від 09.06.2016р. на суму 5300, 00 грн., №1034 від 13.06.2016 р. на суму 3772, 00 грн. «сплата ПДВ за грудень 2015» (а.с.104-111);

- платіжне доручення №811 від 11.03.2016 р. на суму 6088,00 грн. «ПДВ за січень 2016р.» (а.с.118);

- платіжне доручення №809 від 11.03.2016р. на суму 7840, 00 грн. «ПДВ за лютий 2016р.» (а.с.119).

Можливість зарахування цих платежів в рахунок погашення боргу минулих періодів виключена з урахуванням відсутності за відповідачем неузгодженої суми податкового боргу минулих періодів.

Зворотнього позивачем, як субєктом владних повноважень, не доведено.

Водночас, не враховуються судом доводи відповідача щодо безпідставності включення до даного позову суми боргу по пені у загальному розмірі 7945, 40 грн., нарахованої платнику в порядку ст. 129 Податкового кодексу України по деклараціям від 20.07.2015р. №, від 19.08.2015р. № та від 18.09.2015 р. №.

Факт сплати задекларованих зобовязань із простроченням є підставою для нарахування пені за правилами, що визначені абз. "а" п.129.4 ст. 129 Податкового кодексу України.

За приписами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

У частині першій статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України надано законодавче визначення доказів в адміністративному судочинстві, якими є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, враховуючи наявні у матеріалах справи докази, суд доходить до висновку, що адміністративний позов Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Державного підприємства «Підприємство Криворізької виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 80» про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Підприємство Криворізької виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 80» 7945, 40 грн. (сім тисяч девятсот сорок пять гривень сорок копійок) податкового боргу по податку на додану вартість з рахунків платника податків Державного підприємства «Підприємство Криворізької виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 80» (код за ) у обслуговуючих банках.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_1