Справа № 243/7844/16-а
Суддя: Чемодурова Н. О.
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер №243/7844/16-а
Номер провадження №2-а/243/248/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«28» грудня 2016 року м. Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Чемодурової Н.О.

при секретарі Жмарьові П.Б.

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Слов'янську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до рядового поліції, поліцейського Роти №1 Батальйону Управління патрульної поліції у місті Краматорську та у місті Словянську Головного Управління національної поліції в Донецькій області ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

26 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до рядового поліції, поліцейського Роти №1 Батальйону Управління патрульної поліції у м.Краматорську та у м.Словянську Головного Управління національної поліції в Донецькій області ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 вересня 2016 року близько 12 год. 00 хв. він управляв легковим автомобілем марки «ВАЗ-21099», типу «седан-В» синього кольору з державним реєстраційним номером АН-95-89-НТ, 2003 року випуску та їхав по вул.Університетській зі сторони міграційної служби в сторону ЗАТ «Печатний двір». Вищевказаний автомобіль належить йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва серії СХХ-№876520 про реєстрацію 19 серпня 2014 року автомобіля у Центрі Державної автомобільної інспекції №1413.

Зазначив, що підїхавши по вул.Університетській до перехрестя з вул.Василівського, він, зупинився перед перехрестям, пропустив усіх пішоходів, що йшли зліва направо та справа наліво по вул.Університетській та йшли справа наліво та зліва направо по вул.Василівській і тільки після цього продовжив рух, повернувши праворуч на вул.Василівську, проїхав ще приблизно сорок метрів та зупинився.

В цей момент до нього підїхав автомобіль поліцейських, із якого вийшов рядовий поліції, який представився поліцейським Роти №1 Батальйону Управління патрульної поліції у м.Краматорську та м.Словянську ГУНП України в Донецькій області на прізвище ОСОБА_3, який на його думку безпідставно та протиправно на вул.Василівській м.Словянська склав відносно нього ОСОБА_4 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДР-№156405 від 19 вересня 2016 року, в якій він, під лупу ледь міг розібрати про те, що було в ній записано.

Керуючись положеннями ст.33, 284 КУпАП постановив прийняти по справі рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Він не погодився з хибними доводами рядового поліції ОСОБА_3, так як на його думку, воно порушує його Конституційні права на захист при розгляді адміністративної справи. Також вважає, що вона складена з грубим порушенням діючого Закону України «Про адміністративні правопорушення», а тому являється протиправною. ОСОБА_4 прочитати неможливо, адже на ній не видно зовсім букви та цифри, поліцейський навмисно не нажимав рукою на ручку, якою її писав, щоб він ніколи не зумів прочитати текст. У ОСОБА_4 серії ДР- №156405 від 19 вересня 2016 року, не написано: юридична адреса Роти №1; відсутня чітко та повно записана адреса дислокації Роти №1; не вказано прізвище посадової особи, яка прийняла Рішення по справі; не записано, хто керував транспортним засобом, кого визнано винним у вчинення правопорушення; ОСОБА_1 не був ознайомлений під підпис з вимогами ст.63 Конституції України; рядовим поліції не були письмово опитані свідки. Вважає, що відсутні будь-які, законним чином зібрані та належним чином формлені, докази вчинення ним правопорушення.

Просить суд, визнати постанову серії ДР-№156405 від 19 вересня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги свого позову підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково зазначив, що 19 вересня 2016 року він рухався по вул.Університетській м.Словянськ, зупинився перед перехрестям, де з права від його машини йшов потерпілий ОСОБА_5 При цьому автомобіль зупинився на відстані близько метра від пішохідної зебри. Позивач пропустив його, попереду був пішохідний перехід, але ОСОБА_5 повернувся назад, вдарив рукою чи ногою його машину в районі дзеркала і переднього крила, лаявся. Після цього ОСОБА_5 почав кульгати і пішов на тротуар. Зазначив, що з ОСОБА_5 у нього вже давно існують неприязні відносини тому, що він живе з його колишньою дівчиною, а тому ОСОБА_5 просто його оговорює, щоб спричинити йому неприємності.

Представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі ордеру серії ДН №4348 від 26 вересня 2016 року (а.с.1), позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що між свідком ОСОБА_5 та позивачем склались вже давно неприязні відносини через дівчину.

Відповідач Поліцейський роти №1 батальйону УПП в м.Краматорьку та Словянську Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, до суду не зявився, причини неявки суду не повідомив. Надано суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Заперечував проти задоволення позову ОСОБА_1 (а.с.52). Допитаний в попередніх судових засіданнях показав, що 19 вересня 2016 року він знаходився на чергуванні в патрулі разом з ОСОБА_6 Близько о 12 надійшов виклик на службу «102», у звязку з наїздом на людину. Їх патруль був неподалік, а тому майже одразу вони прибули на місце. На місці їх очікував постраждалий ОСОБА_5, який скаржився на біль в нозі, викликану наїздом на нього автомобіля. Одразу вони викликали на місце слідчого, для оформлення дорожньо-транспортної пригоди, в наслідок якої особою були отримані тілесні пошкодження. Але по приїзду слідчого Руденко С.С. відмовився від своїх показань щодо наїзду на нього, оскільки він працює, в нього закінчувалась обідня перерва і він мав стати до роботи. Оскільки часу було замало, був оформлений матеріал за фактом скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть. Ними був також допитаний ОСОБА_1, який розповів їм, що не згодний з предявленим йому обвинуваченням, оскільки наїзду на пішохода не було, а ОСОБА_5 сам наносив удари по його автомобілю. Через деякий час до них підійшов громадянин ОСОБА_7, який пояснив, що був очевидцем подій, та бажає дати пояснення по справі. Його було опитано, як свідка, при цьому він пояснював, що саме ОСОБА_5 поводився на перехресті неадекватно. Не зважаючи на це протокол про адміністративне правопорушення був складений, оскільки все одно було зясовано, що автомобіль подовжив рух по зебрі, на якій знаходився пішохід.

Представник відповідача ОСОБА_8, у судовому засіданні не була присутня. Надано до суду заперечення на позовну заяву ОСОБА_1 в якій зазначено, що позовні вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню. Під час патрулювання 19 вересня 2016 року екіпажем патрульної поліції у складі: поліцейського роди №1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Краматорську та Словянську Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_3, рядового поліції ОСОБА_6, було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме транспортний засіб ВАЗ 21099, номерний знак: АН 9589 НТ о 12 год. 00 хв. в м.Словянську на перехресті вулиць Університетська та Василівська при повороті праворуч не дав дорогу пішоходу, який проходив проїзну частину на яку він повертав, чим порушив п.16.2 ПДР України. Після чого інспектором було прийнято рішення про зупинку вказаного транспортного засобу на підставі ст.35 ЗУ «Про національну поліцію». Інспектор належним чином представився, пояснив причину перевірки документів, просив предявити документи. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо водія ОСОБА_1 Також, під час розгляду справи були опитані свідки ОСОБА_5, ОСОБА_9 Вказала, що у графі постанови серії ДР №156405 чітко визначено ПІБ інспектора. Просить суд, відмовити в задоволенні адміністративного позову позивачу в повному обсязі та постанову від 19 вересня 2016 року серії ДР №156405 залишити без змін.

Свідок ОСОБА_5, у судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_1 вони знайомі, знає його лише візуально. 19 вересня 2016 року о 12 год. 15 хв. він переходив вулицю по пішохідному переходу, біля нього зупинилась машина позивача, яка їхала з вул.Університетської на вул.Центральну. Позивач не зупинився перед пішохідним переходом та внаслідок цього відбулось зіткнення, після чого він отримав травму ноги. Травма була не серйозна, виникла в наслідок ковзного дотику ноги та бамперу автомобіля. Оскільки водій ОСОБА_1 не пропустив його на пішохідній зебрі, то його цілком правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_6, у судовому засіданні пояснив, що вдень 19 вересня 2016 року номер 102 прийняв виклик про дорожньо-транспортну пригоду з потерпілим. Приблизно через 10-15 хвилин були на місці скоєння ДТП, там їх очікував ОСОБА_5 Він пояснив, що на нього наїхало авто, внаслідок чого він травмувався. Коли підійшов ОСОБА_1, ОСОБА_5 вказав, що саме він здійснив наїзд на нього. ОСОБА_1 пояснив, що він зупинився перед пішохідним переходом, щоб міг пройти пішохід, але ОСОБА_5 повернувся і вдарив його авто. Через деякий час, ОСОБА_5 відмовився від факту наїзду на нього у звязку з тим, що поспішав на роботу, про що подав відповідну заяву. За браком часу потерпілого не був складений протокол про дорожньо-транспортну пригоду.

Свідок ОСОБА_7, у судовому засіданні пояснив, що в теплу пору року на перехресті вул.Університетська та вул.Василівська, він побачив, що легковий автомобіль, який зупинився на відстані приблизно один метр від пішохідної зебри. По тротуару йшов пішохід, який, проходячи поруч з автомобілем, почав поводити себе явно неадекватно. Пішохід обійшов машину, вдарив її, і почав показувати водієві нецензурні жести руками. Після цього він схопився за ногу, і кульгаючи пішов на тротуар. Йому здалось, що відбувається якась «подстава» відносно водія, оскільки дії пішохода були явно сфальсифіковані. Без зупинки він поїхав далі, але через 30 хвилин після побаченого, він побачив, як водій автомобіля, на який нападав пішохід, дає пояснення поліції. Після чого, він зупинився та вирішив розповісти все, що бачив, оскільки не міг залишитись байдужим до такої ситуації. Коли він підійшов до працівників поліції, то водій, розповідав про неприязні відносини, які існують між ним та пішоходом. Вказав, що керує транспортним засобом з 1998 року, він впевнений, що в діях водія не було порушень жодного пункту правил дорожнього руху.

Заслухавши пояснення позивача, думку його представника, відповідача, вислухавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з ОСОБА_4 від 19 вересня 2016 року серії ДР №156405 на ОСОБА_1 був накладений штраф у розмірі 425,00 грн., тому що він 19 вересня 2016 року о 12 год. 00 хв. на перехресті вул.Університетська та вул.Василівська при повороті праворуч не пропустив пішохода, який переходив проїзну частину на яку він повертав, чим порушив п.16.2 ПДР України та допустив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.7).

Відповідно до п.16.2 Правил дорожнього руху України, на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ст.69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час розгляду справи у суді відповідач в якості доказів на підтвердження доведення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, та обґрунтованості винесення постанови до матеріалів справи надав лише пояснення очевидців пригоди ОСОБА_5, ОСОБА_7, а також безпосередньо самого правопорушника ОСОБА_1 Однак, з аналізу наведених пояснень вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 тривалий час існують неприязні відносини. Пояснення свідка ОСОБА_5 є надуманими, вони повністю спростовується поясненнями свідка ОСОБА_7, який не зацікавлений в результаті розгляду справи, обидва учасника події є для нього сторонніми особами. В той же час, працівники поліції, належної оцінки доводам незалежного свідка не надали, не оцінили всі свідчення у їх сукупності та прийшли передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Окрім неузгоджених пояснень свідка ОСОБА_5, з одного боку, та ОСОБА_1 і ОСОБА_7, з іншого, інших доказів відповідачем досліджено, під час складання постанови, а потім надано суду не було. Однак, з огляду на викладене, суд визнає, що висновки відповідача не відповідають обставинам, які мали місце, є невірними.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як роз'яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У судовому засіданні встановлено, що в матеріалах справи взагалі відсутні будь-які докази вчинення позивачем адміністративного проступку. Відповідачем не доведено факту здійснення позивачем порушення п. 16.2 ПДР України.

Також, в порушення ст.ст.283, 284 КУпАП, в постанові від 19 вересня 2016 року серії ДР №156405 відносно ОСОБА_1, у графі, де повинен стояти підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відсутній. Також, відсутній підпис ОСОБА_1 в графі про розяснення прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У звязку з зазначеним, суд приходить до висновку, що спірна постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірною, оскільки відсутній склад правопорушення, а тому вона підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 7-9, 126, 245, 251, 280, 288 КУпАП, статтями 71, КАС, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до рядового поліції, поліцейського Роти №1 Батальйону Управління патрульної поліції у місті Краматорську та у місті Словянську Головного Управління національної поліції в Донецькій області ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати рішення, прийняте у формі постанови від 19 вересня 2016 року на бланку серії ДР №156405, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

ОСОБА_4 набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається Донецькому апеляційному адміністративному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадку та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 30 грудня 2016 року.

Суддя Н.О. Чемодурова