Справа № 806/1289/16
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року м.Житомир справа № 806/1289/16

категорія 8.3.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шимоновича Р.М.,

секретар судового засідання Духновська В.О.,

за участю: представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги, рішення,

встановив:

Фізична особа- підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1І.) звернулась до суду з позовом, у якому просить скасувати:

- податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області (далі - Житомирська ОДПІ) від 04.07.2016 № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб розміром 6592,10 грн, у тому числі: 5273,68 грн - за основним платежем та 1318,42 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення-рішення Житомирської ОДПІ від 04.07.2016 № НОМЕР_2 про збільшення суми грошового зобовязання з військового збору розміром 335,18 грн, у тому числі: 268,14 грн - за основним платежем та 67,04 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- вимогу Житомирської ОДПІ від 17.06.2016 № Ф- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 12384,07 грн;

- рішення Житомирської ОДПІ від 04.07.2016 № НОМЕР_3 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 1406,03 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що висновки контролюючого органу, викладені у акті перевірки від 17.06.2016 № 3569/13-05/НОМЕР_4 є необґрунтованими, а прийняті за їх наслідками рішення - протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Зокрема, зазначила, що контролюючим органом протиправно виключено зі складу витрат витрати по закупівлі товарно-матеріальних цінностей, охорони обєкту, функціонування барної стійки, придбання малоцінних товарів, сплати єдиного внеску, оскільки понесені витрати у перевіряємому періоді повністю підтверджені первинними документами та повязані з її господарською діяльністю. Зважаючи на безпідставність висновків відповідача про заниження чистого оподатковуваного доходу, вважає протиправним донарахування військового збору, і вимоги про сплату недоїмки (боргу) з єдиного внеску та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с. 88-92).

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне.

Встановлено, що у період з 27.05.2016 по 09.06.2016 посадовими особами Житомирської ОДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2015 та дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2015, за результатами якої складено акт від 17.06.2016 № 3569/13-05/НОМЕР_4 (а.с. 19-32).

Актом перевірки зафіксовано порушення:

- пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 44.1 ст. 44, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами і доповненнями), Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженим наказом ДПА України від 24.12.2010 № 1025 та наказ Міністерства доходів і зборів України № 481 від 16.09.2013 "Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення", книга обліку доходів і витрат заповнювалась не в повному обсязі;

- п. 177.2, п. 177.4.1 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами і доповненнями) та п. 138.1, п. 138.2, п. 138.4 ст. 138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами і доповненнями) за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 занижено суму чистого оподатковуваного доходу на 35157,84 грн, в результаті чого занижено суму податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті у бюджет на 5273,68 грн;

- п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 2 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (зі змінами та доповненнями) за період з 01.01.2014 по 31.12.2015 занижено суму доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на який нараховується єдиний внесок на 35157,84 грн, що призвело до заниження суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу у розмірі 34,7% та 36,6% на 12384,07 грн;

- ст. 168 Податкового кодексу України, пп. 1.2, пп. 1.3, пп. 1.4 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами і доповненнями), встановлено заниження оподатковуваного доходу, отриманого у період з 01.01.2015 по 31.12.2015 на 17876,33 грн, в результаті чого занижено військовий збір, що підлягає сплаті до бюджету на 268,15 грн;

- абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (зі змінами та доповненнями) за період з 01.01.2013 по 31.12.2015 перевіркою встановлено несвоєчасно сплачено суму єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу, у розмірі 34,7 % за календарний 2015 рік.

За результатами розгляду акту перевірки, контролюючим органом прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 04.07.2016 № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб розміром 6592,10 грн, у тому числі: 5273,68 грн - за основним платежем та 1318,42 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 10);

- податкове повідомлення-рішення від 04.07.2016 № НОМЕР_2 про збільшення суми грошового зобовязання з військового збору розміром 335,18 грн, у тому числі: 268,14 грн - за основним платежем та 67,04 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 12);

- вимогу Житомирської ОДПІ від 17.06.2016 № Ф- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 12384,07 грн (а.с. 14);

- рішення Житомирської ОДПІ від 04.07.2016 № НОМЕР_3 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 1406,03 грн (а.с. 16).

Не погодившись із прийнятими рішеннями, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступних мотивів.

Так, підставою для донарахування позивачеві податку на доходи фізичних осіб став висновок контролюючого органу про завищення платником витрат на загальну суму 35157,84 грн, а саме:

- до складу витрат віднесено вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 22551,55 грн за 2013-2015 рік, придбання яких не підтверджено відповідними первинними документами. Зокрема, взаємовідносини ФОП ОСОБА_1 із ТОВ "ОСОБА_2 Україна", ЖП ЖЛГЗ, ТОВ "ЕКО", ТОВ "Адвентіс", ТОВ "Фозі Фуд", (ТОВ "ОСОБА_3 ОСОБА_4 Україна" за 2013 рік), ТОВ "Поляна Україна ОСОБА_2", гіпермаркет "Ашан", ТОВ ТК "Полісся Продукт", магазин "Ваш сусід", ДП "ОСОБА_2 Іст" підтверджуються лише чеками РРО, які не містять обовязкових реквізитів платника для його ідентифікації. При цьому, видаткові накладні на отриманий товар відсутні. Також, до перевірки не надано документів на підтвердження факту транспортування товару, зокрема, товарно-транспортних накладних, договорів на поставку продукції;

- до складу витрат включено витрати, не повязані із здійсненням господарської діяльності за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, а саме: вартість блендера, електрочайника, санітарно-гігієнічних засобів, новорічного Санти, послуг з охорони бази відпочинку "Чудодієво" та інші;

- сплачений єдиний соціальний внесок в сумі 1640,35 грн, у той час як відповідно до положень Податкового кодексу України, до витрат підлягають включенню лише авансові платежі з єдиного соціального внеску.

Згідно зі пунктом 177.1 статті 177 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), що доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця (пункт 177.2 статті 177 Податкового кодексу України).

В силу норм підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України під "витратами" розуміється сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає "господарську діяльність" як діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

У відповідності до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ (підпункт 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 138.8 статті 138 Податкового кодексу України, собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Пунктом 177.4 статті 177 Податкового кодексу України визначено, що до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

При цьому, згідно абзацу 1 пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно зі частинами першою, другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Норми аналогічного змісту містить Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (далі - Положення №168/704).

Пунктом 2.4 Положення №168/704 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.16 Положення №168/704, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам.

Згідно підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У ході судового розгляду справи встановлено та не заперечується сторонами, що у перевіреному періоді позивач придбав у ТОВ "ОСОБА_2 Україна", ЖП ЖЛГЗ, ТОВ "ЕКО", ТОВ "Адвентіс", ТОВ "Фозі Фуд", (ТОВ "ОСОБА_3 ОСОБА_4 Україна" за 2013 рік), ТОВ "Поляна Україна ОСОБА_2", гіпермаркет "Ашан", ТОВ ТК "Полісся Продукт", магазин "Ваш сусід", ДП "ОСОБА_2 Іст" товарно-матеріальні цінності, що підтверджується фіскальними чеками, які відображені платником у Книзі обліку доходів та витрат.

Відповідно до пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України, фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Згідно пункту 3.4 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 N 1025 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.12.2010 за N 1425/18720 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, до 18.10.2013), до графи 4 записуються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, пов'язані з придбанням товарно-матеріальних цінностей, виконанням робіт та наданням послуг (номер, дата і назва документа). Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, товарно-транспортна та/або податкова накладна, платіжне доручення, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші розрахункові документи.

Підпунктом 5 пункту 6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 N 481 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.10.2013 за N 1686/24218 (у редакції, що діє з 18.10.2013) передбачено, що у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов'язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвічують факт оплати товарів, робіт, послуг.

За визначенням статті 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Аналізуючи наведені положення Податкового кодексу України, суд констатує, що фіскальні чеки є розрахунковими документами, відповідно, наявність чеків є безумовною підставою для формування позивачем валових витрат.

Суд не приймає до уваги посилання контролюючого органу на те, що згідно даних чеків неможливо ідентифікувати особу, яка придбала товарно-матеріальні цінності, оскільки останнім не заперечується факт подальшої реалізації ФОП ОСОБА_1 кінцевому споживачу товарів, придбаних у ТОВ "ОСОБА_2 Україна", ЖП ЖЛГЗ, ТОВ "ЕКО", ТОВ "Адвентіс", ТОВ "Фозі Фуд", (ТОВ "ОСОБА_3 ОСОБА_4 Україна" за 2013 рік), ТОВ "Поляна Україна ОСОБА_2", гіпермаркет "Ашан", ТОВ ТК "Полісся Продукт", магазин "Ваш сусід", ДП "ОСОБА_2 Іст".

Також, абсолютно безпідставним є виключення контролюючим органом зі складу витрат ФОП ОСОБА_1 вартості послуг з охорони орендованих приміщень платника, з огляду на наступне.

У ході судового розгляду справи зясовано, що 10.10.2014 між ФОП ОСОБА_1 (Наймач) та ТОВ "Домінвест" (Наймодавець) укладено договір найму (оренди) нежитлових будівель (а.с. 61-62).

Відповідно до пунктів 1-3 указаного договору, Наймодавець передає, а Наймач приймає у строкове платне користування частину їдальні, площею 31,9 кв.м, яка розташована за адресою: Житомирська область, Черняхівський район, с. Вишпіль, вул. Лісова, 47. Будівля є складовою частиною спортивно-оздоровчого комплексу і належить Наймодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Зороківської сільської ради Черняхівського району, та зареєстрованого у КП "Житомирське обласне міжміське бюро по технічній інвентаризації". Будівля буде використовуватись в якості закладу громадського харчування, кафе (бару) для продажу алкогольних напоїв та інших виробів згідно асортиментного переліку.

10.10.2014 між ФОП ОСОБА_1 (Наймач) та ФГ "Пчеландія" (Наймодавець) укладено договір найму (оренди) приміщення (а.с. 67-68).

Відповідно до пунктів 1-3 указаного договору, Наймодавець передає, а Наймач приймає у строкове платне користування частину великої колиби площею 15,0 кв.м, яка розташована за адресою: Житомирська область, Черняхівський район, с. Вишпіль, вул. Лісова, 47-Г. Приміщення належить Наймодавцю на підставі договору купівлі-продажу приміщення від 09.10.2014, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за номером в реєстрі 9949. Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.10.2014 серії ЕЕН 427068. Приміщення буде використовуватись в якості закладу громадського харчування. Наймач використовує будівлі не особисто, а надає відповідні послуги населенню.

Отже, зі змісту укладених договорів слідує, що позивач орендує 2 приміщення на території спортивно-оздоровчого комплексу "Чудодієво".

Так, 05.12.2011 ФОП ОСОБА_1 (Замовник) уклала договір спостереження за сигналізацією термінового виклику наряду міліції охорони № 1439/11/Ж з управлінням Державної служби охорони при УМВС України в Житомирській області (Виконавець) (а.с. 71-73).

Предметом даного договору є комплекс заходів, який здійснюється Виконавцем в інтересах Замовника та включає в себе спостереження за станом сигналізації, встановленої на обєктах, перерахованих в Дислокації (додаток № 1 до Договору) за допомогою ПЦО та позначених на плані (схемі) обєктів (додаток № 4 до Договору), а також обслуговування сигналізації на зазначених обєктах.

Згідно Додатку № 1 до договору № 1439/11/Ж від 05.12.2011, спостереження за станом сигналізації та її обслуговування здійснюється виключно на обєкті "База відпочинку "Чудодієво" буфет", а не всій території спортивно-оздоровчого комплексу "Чудодієво", як помилково вважає відповідач.

На підтвердження виконання умов договору позивачем додано до матеріалів справи рахунки-фактури (а.с. 76-81), які підтверджують правомірність віднесення вартості послуг, визначених договором № 1439/11/Ж від 05.12.2011, до складу витрат у 2015 році.

Суд не приймає до уваги доводи контролюючого органу про те, що позивачем до складу витрат включено витрати, які не повязані із здійсненням господарської діяльності за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, а саме: вартість блендера, електрочайника, санітарно-гігієнічних засобів, новорічного Санти, декору та інших малоцінних товарів, з огляду на наступне.

Згідно пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать:

витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат;

витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством;

суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;

інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Встановлено, що у перевіреному періоді позивачем було придбано лакофарбові матеріали, лампи, контейнер для сміття, блендер, чайник, підставки під посуд, декор, санітарно-гігієнічні засоби. Відповідачем не заперечується, що позивачем документально підтверджено перелічені витрати.

У ході судового розгляду справи зясовано, що блендер та чайник використовуються позивачем для приготування напоїв, лакофарбові матеріали були придбані для ремонту барної стійки. Санітарно-гігієнічні засоби, підставки під посуд, декор, лампи, контейнер для сміття необхідні при здійсненні господарської діяльності позивача.

З огляду на встановлені обставини, суд критично оцінює доводи відповідача, викладені у акті перевірки, та вважає, що понесені позивачем витрати у сумі 5469,94 грн повязані з веденням господарської діяльності ФОП ОСОБА_1

Також, на переконання відповідача до складу витрат підлягають включенню виключно авансові платежі з єдиного внеску. Проте, такі доводи не витримують жодної критики, оскільки суперечать положенням підпункту 177.4.3 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України.

З урахуванням викладеного та встановлених у ході судового розгляду справи обставин, суд дійшов переконання, що позивачем правомірно сформовано витрати у перевіреному періоді, відповідно, безпідставним є твердження контролюючого органу про заниження позивачем суми загального оподатковуваного доходу.

У ході судового розгляду справи встановлено, що позивачем визнається податкове повідомлення-рішення Житомирської ОДПІ від 04.07.2016 № НОМЕР_1 в частині про збільшення суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем в сумі 89,04 грн. Тому, суд, з урахуванням висновків Верховного Суду України викладених у постанові від 05.12.2006 у справі № 21-527во06, вважає, що для належного захисту порушеного права позивача слід повністю скасувати податкове повідомлення-рішення Житомирської ОДПІ від 04.07.2016 № НОМЕР_1.

Підставою для прийняття спірних податкового повідомлення-рішення від 04.07.2016 № НОМЕР_2, вимоги від 17.06.2016 № Ф- та рішення від 04.07.2016 № НОМЕР_3 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску став висновок контролюючого органу про заниження позивачем суми загального оподатковуваного доходу розміром 35157,84 грн.

Так, правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Частиною 4 статті 5 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що обов'язки платників єдиного внеску виникають у осіб, зазначених в абзацах четвертому, шостому та сьомому пункту 1, пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - з початку провадження відповідної діяльності.

Згідно пункту 1 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", єдиний внесок обчислюється виключно у національній валюті, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Частини 2, 3 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлюють, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

В силу положень пункту 3 частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Зважаючи на те, що судом спростовані висновку акту перевірки про заниження ФОП ОСОБА_1 суми чистого оподатковуваного доходу при визначенні суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, суд вважає, що оспорювані вимога від 17.06.2016 № Ф- та рішення від 04.07.2016 № НОМЕР_3 є протиправними та підлягають скасуванню.

Пунктом 16-1 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України встановлено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Зважаючи на те, що у ході судового розгляду справи спростовані висновки акту перевірки в частині завищення позивачем оподатковуваного доходу, нарахування відповідачем військового збору на суму такого доходу та застосування штрафних санкцій, - є протиправним.

З огляду на що, податкове повідомлення-рішення Житомирської ОДПІ від 04.07.2016 № НОМЕР_2 необхідно скасувати.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкові повідомленя-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області від 04.07.2016 № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Скасувати вимогу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області від 17.06.2016 № Ф-.

Скасувати рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04.07.2016 № НОМЕР_3.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.М.Шимонович

Повний текст постанови виготовлено: 02 листопада 2016 р.