Справа № 2-а-54/10
Суддя: Тюмін О. Г.
Дата ухвалення: 2010-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-54/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2010 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ТюмінаО.Г.,

розглянувши справу в порядку адміністративного судочинства та письмового провадження за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Управління пенсійного Фонду України Кілійського району Одеської області про визнання відмови у виплаті соціальної допомоги дітям війни безпідставною та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,

ВСТАНОВИВ:

19.11.2009 року ОСОБА_1 звернулася до Кілійського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Кілійському районі Одеської області про визнання відмови у виплаті щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни безпідставною та зобовязання вчинення певних дії. В своєму обгрунтованому адміністративному позові позивач, зазначає, що вона, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною війни та відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», має право на одержання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком за період 2006-2008 роки у загальній сумі 3900 грн. у виплаті якої відповідачем її відмовлено та просить зобовязати стягнути цю суму з УПФУ. Позивач просить розглянути справу без її участі.

Представник відповідача у своєму письмову запереченні просить розглянути справу у порядку письмового провадження, позов не визнає, просить у його задоволенні відмовити посилаючись на те, що згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення дітям війни до пенсії у розмірі ЗО відсотків від мінімальної пенсії за віком здійснюється за кошти державного бюджету, які передбачаються законами України про бюджет на кожний відповідний рік. Державними бюджетами на 2006 та 2007 роки кошти на підвищення пенсій дітям війни у вказаному розмірі не передбачалися і не виплачувалися, а у 2008 році з 01 січня передбачено і виплачується дітям війни підвищення до пенсій у розмірі 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Також відповідач посилається на те, що визначений Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» розмір мінімальної пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій за вказаним законом, а також зазначає, що положення законів про бюджет за 2007-2008 роки, які визнані неконституційними стосовно ст.6 Закону України №2195-ІУ, втратили чинність зі дня ухвалення Конституційним Судом рішень, а за 2006 рік не визнавались неконституційними. Відмову у задоволені заяви позивача не вважає неправомірною, оскільки діяв в межах повноважень та бюджетного фінансування.

Приймаючи до уваги те, що позивач у своєї заяві, а відповідач у своєму письмовому запереченні просять розглянути справу за їх відсутністю, судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. З ст. 122 КАС України.

Дослідивши надані письмові докази по справі, оцінивши надані учасниками судового процесу докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд вважає позов обгрунтованим та таким , що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-1У (зі змінами та доповненнями), дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни (02 вересня 1945 року) було менше 18 років.

ОСОБА_1 належить до соціальної групи дітей війни, що підтверджується паспортом громадянина України серії КЕ 554967, виданого Кілійським РВ ГУМВС України в Одеській області 05.02.1997 року та посвідченням серії ААА № 867625 з відміткою «Діти війни».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (у редакції від 18.11.2004 року, яка діяла з 01.01.2006 року по 21.12.2007 рік), дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

П. 17 ст. 77 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2006 рік» було зупинено на 2006 рік дію ст.. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

Законом України « Про внесення змін до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 19.01.2006 року № 3367-ІУ п. 17 ст. 77 вказаного Закону виключно, а ст.. 110 викладено у новій редакції, якою встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст.. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», запроваджується у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Проте, протягом 2006 року Кабінетом Міністрів України вказаний порядок запровадження та виплати пільг дітям війни, які передбачені ст.. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» визначений не був. Таким чином, фінансування виплат підвищення пенсії зазначеній категорії громадян з Державного бюджету у 2006 році не проводилось. Вказані вище положення ЗУ «Про Державний бюджет України на 2006 рік» є чинними, питання щодо невідповідності їх Конституції України Конституційним Судом України не розглядались.

Ст.. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність з цим Законом, зупинено дію ст.. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст.. 111 зазначеного Закону, якою встановлено, що в 2007 році підвищення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії відповідно до ст.. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких пошипюгтыа По і/т

«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) у розмірі 50 % від розміру надбавки, встановленої дщ учасників війни. І

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року у справі № 1-29/2007 пре соціальні гарантії громадян був визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) п. 12 ст. 71, ст. 111 ЗУ «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19.122006 року, яким була зупинена на 2007 рік дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а рішенням Конституційного Суду від 22 травня 2008 р. № 10-рп/2008 р. були визнані неконституційними зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким ст. 6 Закону України № 2195-IV була викладена в новій редакції, згідно якої дітям війни передбачалась виплата підвищення до пенсії у розмірі надбавки встановленої для учасників війни, тобто на 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Таким чином, рішеннями Конституційного Суду на 2007 та 2008 роки з моменту прийняття відповідних рішень була поновлена попередня редакція ст.6 Закону про право дітей війни на підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Однак Управлінням Пенсійного Фонду України в Кілійському районі Одеської області позивачу в 2007-2008 роках передбачене ст.. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії не нараховувалось і не виплачувалось, що також не оспорюється відповідачем

В рішеннях Конституційного Суду України зазначено, що вони є обов'язковими до виконання на території України, остаточними та мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень, статей законів, до визнані неконституційними та також зазначено, що положення законів про бюджет, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення КС України рішення. Це ж передбачено і ст. 152 Конституції України. З огляду на вказане, підвищення до пенсії позивачу як дитині війни у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за вікомілід нарахувати з 09 липня

2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, при чому слід врахувати, що у

2008 року позивачу щомісячно виплачувалось підвищення у 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік» була припинена дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і положення закону про бюджет (ст.100) у вказаній частині ніким не скасовувалось та до теперішнього часу не визнавалось неконституційним, в звязку з чим вимоги позивача про нарахування підвищення до пенсії за 2006 рік є необгрунтованими.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальна пенсія за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» № 966-IV передбачено, що прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги по безробіттю та інше, виходячи з вимог Конституції та Законів України. Таким чином, вказаний розмір мінімальної пенсії за віком застосовується до положень Закону №2195-1V, оскільки іншого законодавством не передбачено і ствердження відповідача про його незастосування до вказаного закону безпідставні.

Розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначаються Законами України про державний бюджет на відповідний рік і Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» він був встановлений у 2007 році, з 01 квітня - 406 грн., з 01 жовтня - 411 гри., а відповідним законом «Про державний бюджет на 2008 рік» з 01 квітня - 481 грн., з 01 липня - 482 грн., з 01 жовтня - 498 грн. і відповідач повинен був нарахувати та сплатити позивачу підвищення до пенсії як дітям війни, відповідно до Закону № 2195-1V у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком визначеної відповідно до ст.28 З У «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у 2007 році за період з 09 липня по 31 грудня та у 2008 році, з 22 травня по 31 грудня 2008 року. Посилання відповідача на відсутність коштів не може бути підставою для невиконання державою своїх обов'язків та порушення прав своїх громадян. Відповідно до от. ст. З, 8, 19, 22, 46 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави і держава відповідає перед людиною за свою діяльність; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України; громадяни мають право на соціальний захист; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст.. З З У «Про соціальний захист дітей війни», державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Виходячи з того, що позивач звернувся до відповідача з заявою про нарахування йому підвищення до пенсії за 2006- 2008 роки і відповідач відмовив йому, оскільки вимоги позивача в такому обсязі не підлягали задоволенню, суд не вбачає підстав для визнання відмови відповідача неправомірною. Сам позивач у позовній заяві не називає відмову неправомірною, а називає «безпідставною» і позивачем до того ж заявлена вимога про зобов'язання відповідача вчинити певні дії і суд, відповідно до ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову повністю або частково, приймає постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

У задоволенні інших вимог належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 9,158-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Кілійському районі Одеської області здійснити перерахунок та забезпечити проведення виплати ОСОБА_1 недоплаченої як дитині війни щомісячної державної соціальної допомоги за період з 09 липня по 31 грудня 2007 рік та з 22 травня по 31 грудня 2008 рік з зарахуванням виплачених за вказаний час коштів у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом України « Про державне загальнообовязкове соціальне страхування».

Суддя

У задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі З фн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі до апеляційного адміністративного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області заяви про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції протягом 10 днів з дня її проголошення, з подальшою подачею апеляційної скарги протягом 20 днів.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається в строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_3