Справа № 336/84/16-а
Суддя: Артемова Л. Г.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №336/84/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

Головуючого судді: Артемової Л.Г.,

при секретарі: Аксьоновій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувшись до суду із адміністративним позовом, просить суд визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на загальних умовах у відповідності ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 04 листопада 2015 року, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 з 04 листопада 2015 року пенсію за віком відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки Україні за 2012-2014 роки, забезпечити їх виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Позивач посилається на те, що він з 22 червня 2005 року отримує пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення». 17 лютого 2009 року йому виповнилось 60 років, 04 листопада 2015 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак відповідач 10 листопада 2015 року письмово повідомив, що йому у 2005 році вже призначено пенсію за віком, а тому його заява від 04.11.2015 року залишена без розгляду.

Позивач вважає дії відповідача неправомірними, посилаючись на те, що він просить вперше провести призначення йому пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ст. 40 Закону, а працівники відповідача пояснили, що вони можуть лише прийняти заяву про переведення з одного виду пенсії на інший. Також позивач вважає, що відповідач умисно підмінює поняття «призначення пенсії» поняттям «переведення з одного виду пенсії на інший». Різниця в зазначених поняттях полягає у тому, що при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник заробітної плати, з якого обраховувалась пенсія при призначенні її вперше, а при призначенні пенсії використовується показник середньої заробітної плати за три роки перед призначенням пенсії.

Ухвалою суду від 29.01.2016 року відкрито скорочене провадження у справі. 09.02.2016 року суддею винесено ухвалу про розгляд адміністративної справи за загальними правилами відповідно до змісту ч.4 ст. 183-2 КАС України.

Сторони надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в матеріали справи надійшли письмові заперечення, позивач просить розглядати свій первісний позов.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, оскільки клопотання про розгляд справи за їх відсутності заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними матеріалами, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Позивач ОСОБА_1 народився 17 лютого 1949 року. 22.06.2005 року управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя позивачеві була призначена пільгова пенсія зі зниженням пенсійного віку за Списком № 2. Після призначення пенсії позивач продовжував працювати. За призначенням пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» звернулась вперше лише 04 листопада 2015 року, після досягнення 60-річного віку.

Суд вважає, що твердження представника відповідача про те, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є хибним, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України №1058), пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом. Види пенсійних виплат і соціальних послуг визначені у статті 9 вищезазначеного Закону, зокрема, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються наступні пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Згідно з ч.1 ст.10 Закону України №1058, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

Такою нормою, зокрема, є ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Пенсія за віком на пільгових умовах є особливим видом пенсії за роботу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, яка призначається за Законом України «Про пенсійне забезпечення», і витрати на виплату і доставку пенсій відшкодовується підприємством, на якому працювала особа, що Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не передбачено. Тобто, право на пенсію та її відшкодування за рахунок підприємства встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно правової позиції ВСУ, викладеній в Постанові ВСУ від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, «у частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у звязку з втратою годувальника.

Згідно правової позиції ВАСУ, висловленої в ухвалі від 08 червня 2016 року по справі № К/800/2363/15, і пенсії по вислузі років (працівникам охорони здоровя, освіти та т. ін.), і пільгові пенсії зі зниженням пенсійного віку по Спискам, призначаються за правилами, встановленими Законом України «Про пенсійне забезпечення». Таким чином, підстав вважати, що позивачу призначено пенсію за віком за Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», немає. Щодо посилання відповідача на той факт, що розрахунок пенсії проводиться у відповідності до ст.. 27 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», слід також звернути увагу і на те, що пенсії за вислугу років у відповідності до ст. ст. 55, 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» також розраховуються у відповідності до ст.. 27 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», однак згідно позиції Вищого адміністративного суду України, викладеній в ухвалах від 26 травня 2015 року по справі № К/800/2756/14 та від 10 грудня 2015 року по справі № К/800/33192/15, ці пенсії призначені у відповідності до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», а при призначенні пенсії за віком у відповідності до ст.. 26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пенсія має обчислюватись у відповідності до ст. 40 вказаного Закону, тобто, із застосуванням показника середньої заробітної плати за попередні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Відтак, суд вважає, що твердження позивача про те, що йому була призначена пенсія відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», відповідачем не спростоване Крім того, після отримання права на пенсію по п. «б» ст.. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» позивач продовжував працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та пропрацював більше, ніж два роки, а з його пенсії утримувались кошти як з працюючої особи.

Таким чином, позивач відповідає всім вимогам для призначення йому пенсії у відповідності до ст.. ст.. 26, 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що пільгова пенсія зі зниженням пенсійного віку особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 призначається відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», хоча і обраховується з 2004 року за ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», і виплата і доставка пенсій покривається за рахунок підприємства, на якому працювала особа, а не за рахунок коштів Пенсійного фонду.

Таким чином, доводи відповідача, що позивач скористався первинним призначенням при оформленні пенсії надаючи заяву в 2005 році, не можуть бути прийняті судом до уваги як такі, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, є безпідставними і юридично неспроможними.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про зобовязання управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя призначити йому пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону №1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передували зверненню за призначенням пенсії то суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ч.1 ст.45 Закону №1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Згідно абзацу першого частини першої ст. 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата.(дохід), за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв. Згідно частини другої статті 40 Закону №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058 з урахуванням змін, внесених Законом України "Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-УІ переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних, органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої, заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Однак, як встановлено судом, позивач при подачі заяви щодо переведення з пільгової пенсії зі зниженням пенсійного віку на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не надавав згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Таким чином, особам, які звернулися за призначенням пенсій в 2015 році, пенсії повинні призначатися із застосуванням усередненого показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в Україні за 2012-2014 роки. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ч.1 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку; вимогам ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років, та вимогам абзацу 1 ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв, та вимогам частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому необхідно стягнути з управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у розмірі 487,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 26, 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 2, 6, 8, 11, 17-19, 51, 69-72, 99, 122, 128, 158-163, 167, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на загальних умовах у відповідності ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 04 листопада 2015 року.

Зобовязати Управління пенсійного Фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 04 листопада 2015 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, за рахунок бюджетних асигнувань, судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя, із одночасним надісланням особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.Г.Артемова