Справа № 569/5335/16-а
Суддя: Ковальов І.М. І. М.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/5335/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Грицаюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м.Рівне про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до управління патрульної поліції у м.Рівне про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення звернувся ОСОБА_1

У своєму позові позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №905944 від 22 квітня 2016 року винесену інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Рівному ДПП рядовим поліції ОСОБА_2

В судове засідання позивач не зявився, однак подав до суду письмову заяву у якій просив провести розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнає та просить суд їх задоволити.

В судове засідання представник відповідача не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності до ст.107 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права у сфері публічно-правових відносин.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №905944 винесеної 22 квітня 2016 року інспектором роти №1 батальйону УПП в м.Рівному ДПП рядовим поліції ОСОБА_2, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки VOLKSWAGEN LT 32, номерний знак НОМЕР_1 22 квітня 2016 року о 15 год. 00 хв. в м.Рівне по вул.Здолбунівській порушив дію знака 3.34 д.1 п.п.15.9. ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Керуючись положеннями статей 33 та 284 КУпАП, Постановив: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст.62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд вважає, що в судовому засіданні не було встановлено доказів тих обставин, що позивач вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками та тягне за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається з пояснень позивача, порушень правил зупинки транспортного засобу ним допущено не було. На вулицю Здолбунівську він проїхав з вулиці ОСОБА_3 і зупинив автомобіль зліва від проїжджої частини в напряму від вулиці ОСОБА_4 (розміщення транспортного засобу зафіксоване на фото, яке ним долучено до адміністративного позову). Зупинку транспортного засобу здійснив у відповідності до ПДР України, зокрема п.15.9., таким чином, що відстань між транспортним засобом і протилежним краєм проїзної частини становила більше 3 метри. Працівник поліції вважав, що він порушив правила зупинки, оскільки, як з»ясувалося, по вулиці Здолбунівській в напрямку до вулиці Ст.Бандери розміщений знак 3.34 Зупинку заборонено.

Працівник поліції не врахував його пояснення що, від вул.Ст.Бандери до місця зупинки автомобіля відсутні будь-які дорожні знаки, які забороняли б зупинку транспортного засобу; дорожня розмітка по вул.Здолбунівській в м.Рівне відсутня; водії, які рухаються по вул.Здолбунівській в напрямку віл вул.Ст.Бандери не можуть читати дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено», оскільки можна бачити лише тильну сторону цього знака. Дорожній знак можна читати в тому випадку, якщо рухатися по вл.Здолбунівська в напрямку до вул.Ст.Бандери; з місця зупинки автомобіля не можна було бачити сам факт наявності дорожнього знака, який знаходився близько через 50 м від місця зупинки автомобіля, оскільки зупинку автомобіля здійснив за іншими транспортними засобами, що знаходилися зліва від проїжджої частини в напрямку від вул.Ст.Бандери.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото -, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що позивач в судовому засіданні належними та допустимими доказами довів заявлені у адміністративному позові вимоги, а представник відповідача будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не зявився, заперечень з приводу адміністративного позову не подав, заявлені позовні вимоги не спростував, а у адміністративних справах обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається саме на відповідача, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,17,18,71,160-162,183-2,186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м.Рівне про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволити.

Скасувати постанову серії ПС2 №905944 від 22 квітня 2016 року винесену інспектором роти №1 батальйону УПП в м.Рівному ДПП рядовим поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 255 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Житомирського апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий :