Справа № 805/4529/16-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 р. Справа №805/4529/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 15-00

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Волгіної Н.П., при секретарі судового засідання Маковецькій О.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області

до Публічного акціонерного товариства Шахта імені ОСОБА_3

про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області, звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства Шахта імені ОСОБА_3 заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 1 за жовтень 2016 року в сумі 2 086 519,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Згідно зі ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та ч. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій працівникам, які були зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими й важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який затверджено Кабінетом Міністрів України.

Управліннями Пенсійного фонду призначена пенсія особам, які працюють/працювали у підприємстві відповідача та були зайняті на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Відповідач своєчасно не відшкодував позивачу витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, сплачених зазначеним працівникам та, відповідно, має заборгованість перед управлінням з цих витрат за жовтень 2016 року у сумі 2 086 519,75 грн (а.с. 3-6).

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позов, наполягала на його задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав.

В матеріалах справи міститься письмова заява відповідача, отримана судом 26 грудня 2016 року, в якій позивач зазначає про відсутність заперечень з приводу заявлених позивачем вимог про стягнення з товариства заборгованості з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 за жовтень 2016 року в розмірі 2 086 519,75 грн (а.с. 80).

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Публічне акціонерне товариства Шахта імені ОСОБА_3, зареєстровано в якості юридичної особи за кодом ; місцезнаходження: 86065, Донецька обл., місто Авдіївка, проїзд Індустріальний, будинок 1 (а.с. 27-33).

Органами Пенсійного фонду України правомірно призначено та виплачено пенсію на пільгових умовах особам, які працювали на підприємстві відповідача та які були зайняті на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1.

Як вбачається з пояснень сторін, наданих їхніми представниками в судовому засіданні, та матеріалів справи, позивачем направлялись відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, в частині пенсій, призначених відповідно до п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення за жовтень 2016 року на загальну суму 2 086 519,75 грн, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 86).

Зазначені розрахунки відповідачем не оскаржені.

В матеріалах справи наявні довідки позивача про отримання особами, що працювали на підприємстві відповідача, сум пільгової пенсії у жовтні 2016 року (а.с. 34-70).

Згідно з карткою особового рахунку відповідача його заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату і доставку пенсій на користь позивача за спірний період у сумі 2 086 519,75 грн не відшкодована (а.с. 87).

При прийнятті рішення суд керується наступним.

Статтею 58 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 9 липня 2003 року (далі Закон № 1058-IV) на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів ПФУ, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 2464-VI від 8 липня 2010 року Пенсійний фонд України - орган, уповноважений вести облік платників єдиного внеску, забезпечувати збір та ведення обліку страхових коштів, контролювати повноту та своєчасність їх сплати, вести Державний реєстр загально-обов'язкового державного соціального страхування та виконувати інші функції, передбачені законом.

Згідно Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 384/2011 (далі - Положення № 384/2011), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра соціальної політики України. Пунктом 7 вказаного Положення передбачено, що Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Таким чином, позивач у справі орган владних повноважень, який виконує у даних правовідносинах владні управлінські функції, надані йому чинним законодавством.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, особам, зазначеним в абз. 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням положень ст. 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів в-е та ж ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за списком № 1 покриваються підприємствами та організаціями.

Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом міністрів України, оскільки за змістом абз. 5 п. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, то і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок Пенсійного фонду та Державного бюджету України відповідно. Однак, специфіка такого порядку полягає в особливостях пенсійного забезпечення зазначених осіб. Так, зі змісту ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення вбачається, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Таким чином, аналіз положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування у контексті положень ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення дає підстави для висновку про те, що порядок за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам за умов, передбачених ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Оскільки судом встановлено, що спір стосується стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту а ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, суд вважає, що на відповідача у справі покладений обов'язок щодо покриття витрат на виплату та доставку пенсій таким особам.

Відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування розроблена Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до ПФУ, яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663.

Згідно п. 6.4 вказаної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, які надсилаються підприємствами до 20-го січня поточного року протягом десяти днів з новопризначених пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що визначено пунктом 6.7 Інструкції.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, відповідні розрахунки товариством не оскаржені, у встановлений Законом термін у добровільному порядку не сплачені.

У судовому засіданні представником відповідача позов визнано в повному обсязі; в матеріалах справи наявна письмова заява відповідача про те, що він погоджується з сумою понесених позивачем фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 за жовтень 2016 року в розмірі 2 086 519,75 грн (а.с. 80).

Відповідно до ч. 2 ст. 51, ч. 1 ст. 112 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) крім прав та обов'язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, відповідач має право визнати адміністративний позов повністю або частково.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 136 КАС України відповідач може визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 112 КАС України у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову. Суд не приймає відмови від адміністративного позову, визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Враховуючи встановлені судом обставини, доведеність позивачем обґрунтованість заявлених позовних вимог, беручи до уваги той факт, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17-20, 51, 69-72, 86, 94, 112, 122-154, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області до Публічного акціонерного товариства Шахта імені ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Шахта імені ОСОБА_3 () на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області () заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 1 за жовтень 2016 року у сумі 2 086 519 (два мільйони вісімдесят шість тисяч пятсот девятнадцять) гривень 75 копійок.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні в присутності представників сторін.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений та підписаний 28 грудня 2016 року.

Суддя Волгіна Н.П.