Справа № 808/1956/16
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 грудня 2016 року м. Київ К/800/35674/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Азов-2000» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Азов-2000» до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» про зобов'язання вчинити дії щодо повернення виконавчого документа стягувачу,

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство «Азов-2000» звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначало, що звернення стягнення на комплекс будівель Дитячого заміського закладу оздоровлення та відпочинку «Одіссей» у виконавчих провадженнях №50613048 та №51125479 є неможливим, оскільки такий комплекс належить до закладу оздоровлення та відпочинку дітей, проте, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, будучи повідомленим про таку заборону, в порушення п.9 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" не вчиняє дій щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу. Посилаючись на зазначені обставини та уточнивши позовні вимоги, позивач просив зобов'язати відповідача вчинити дії щодо повернення виконавчого документа стягувачу ПАТ «Універсал Банк» у виконавчому провадженні №50613048 з виконання виконавчого напису №1621, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалка Р.О., про звернення стягнення на Дитячий заміський заклад оздоровлення та відпочинку «Одіссей», який складається з будівель, що розташований за адресою Запорізька область, Якімівський район, селище міського типу Кирилівка, вул. Коса Пересип (Коса «Пересип»), будинок за номером 114, та належить Публічному акціонерному товариству «Азов-2000» для задоволення вимог ПАТ «Універсал Банк» на загальну суму 2 658 771,03 грн.; зобов'язати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області вчинити дії щодо повернення виконавчого документа стягувачу ПАТ «Універсал Банк» у виконавчому провадженні №51125479 з виконання наказу №908/4017/13, виданого господарським судом Запорізької області, про звернення стягнення на Дитячий заміський заклад оздоровлення та відпочинку «Одіссей», який складається з будівель, що розташований за адресою Запорізька область, Якімівський район, селище міського типу Кирилівка, вул. Коса Пересип (Коса «Пересип»), будинок за номером 114, та належить Публічному акціонерному товариству«Азов-2000», в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Універсал Банк» на загальну суму 6 427 042,54 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2016 року позов задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просив його скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, у відкритті провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

Задовольняючи позов за зобов'язуючи Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області вчинити дії щодо повернення стягувачу - Публічному акціонерному товариству «Універсал Банк» виконавчий документ у виконавчому провадженні №50613048 з виконання виконавчого напису №1621, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалка Р.О. та виконавчий документ у виконавчому провадженні №51125479 з виконання наказу №908/4017/13, виданого Господарським судом Запорізької області, суд першої інстанції виходив з того, що Дитячий заміський заклад оздоровлення та відпочинку «Одіссей» є закладом, призначеним для оздоровлення, відпочинку, розвитку дітей, який пройшов належну державну атестацію з присвоєнням відповідної категорії, а тому, в силу приписів Закону України "Про оздоровлення та відпочинок дітей", звернення на нього стягнення є неможливим.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд зазначав, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України; примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку (частина 1 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, прийняття процесуальних документів та рішень щодо відкриття виконавчого провадження, процедура виконання виконавчого документа та прийняття рішень щодо закінчення виконання такого документу покладено виключно на державного виконавця.

Перелік підстав, за наявності яких виконавчий документ повертається стягувачу, передбачений у статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, відповідно до приписів цієї статті, про повернення стягувачу виконавчого документа державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований; копія даної постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, як правильно зазначено судом апеляційної інстанції, повернення стягувачу виконавчого документа, відповідно до положень статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», є самостійною виконавчою дією, що в свою чергу є дискреційною функцією державного виконавця, а завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є - здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Отже, вимоги позивача про зобов'язання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області вчинити дії щодо повернення стягувачу - Публічному акціонерному товариству «Універсал Банк» виконавчих документів, тобто зобов'язання прийняти відповідне рішення є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому, з огляду на наведені обставини та вимоги закону, не можуть бути задоволені.

Крім того, статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Тобто завданням адміністративного судочинства є захист саме порушених конкретних індивідуальних прав заявників у публічно-правових відносинах, позаяк не може визнаватись порушенням те, чого ще немає й невідомо, чи буде.

Проте, звертаючись до суду з вимогами про зобов'язання відповідача вчинити дії щодо повернення виконавчого документа стягувачу, Публічне акціонерне товариство «Азов-2000» (позивач) не зазначило порушення яких, в даному випадку, його прав Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності прийнятого судом апеляційної інстанції рішення, а тому, з врахуванням наведених приписів пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Азов-2000» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Азов-2000» до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» про зобов'язання вчинити дії щодо повернення виконавчого документа стягувачу.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України С.С. Пасічник