Справа № 306/2444/16-а
Суддя: Ганчак Л. Ф.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №306/2444/16-а
Провадження №2-а/306/254/16
Рядок статзвіту №87
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у особі:

головуючої-судді ОСОБА_1

з участю секретаря Пайда Л.О.

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Свалява адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі про нарахування та виплату грошової допомоги в розмірі 10 пенсій,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до УПФ України в Свалявському районі, в якому просить стягнути на її користь 10 пенсій грошової допомоги. Позов мотивує тим, що вона працювала інструктором з лікувальної фізкультури. Вона за спеціальністю медсестра. відповідно до діючого законодавства вона має право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 пенсій. Проте відповідачем їй було відмовлено, поскільки діюча на той час інструкція не передбачала посаду інструктора з лікувальної фізкультури, що не дає їй стаж в загальному 30 років, а отже не дає підстав для виплати грошової допомоги.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю та пояснила, що по перехідних положеннях є можливість перерахувати пенсію позивачу та виплатити їй грошову допомогу, тим більше, що позивач має на утриманні інваліда.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила по позову та пояснила, що зарахування для призначення одноразової грошової допомоги періоду роботи на посаді «інструктора ЛФК райбольницы» з 01.06.1980 року по 19.01.2004 року немає підстав, оскільки дана посада не передбачена ні Довідником кваліфікаційних професій працівників, який затверджений Наказом Міністерства охорони здоровя України №117 від 29.03.2002, ні затвердженою Наказом Міністерства охорони здоровя України №146 від 23.10.10.1991 номенклатурою спеціальностей середніх медичних працівників, які дають право на пенсію за вислугу років, а отже я не маю права на отримання одноразової грошової допомоги. Додатково зазначено, що можливо зарахувати у спеціальний стаж вислугу років період роботи на посаді інструктора з лікувальної фізкультури лише з 19.01.2004 року по теперішній час. Крім цього, пенсію позивач отримала раніше, а із заявою звернулася через декілька місяців.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно п.7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668 від 08.07.2011 при виході на пенсію по віку набули особам, що протягом періоду передбаченого законодавством набули стаж за вислугу років.

Спірним у даних правовідносинах є те, що за період з 01.06.1980 року по 19.01.2004 року позивач працювала на посаді «інструктора ЛФК райбольницы». Відповідач доводить, що дана посада не входить в перелік професій, які дають право на пенсію за вислугу років, а отже не має права на отримання одноразової грошової допомоги.

Судом встановлено, що, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Свалявському районі, як отримувач пенсії за віком з 01.08.2016 року і одержує щомісячно пенсію в розмірі 1378.74 грн.

10.11.2016 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області із заяваю про нарахування та виплату їй 10 пенсій грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668 від 08.07.2011.

Згідно з відомостями трудової книжки БТ-1 №3727608, заповненої 10.04.1979 року, а саме запису за №1 - з 09.04.1979 року позивача зараховано на посаду медсестри прийомного відділення райлікарні (записи №1 трудової книжки).

У відповідності до запису 2 трудової книжки серії БТ-І №3727608 з 04.08.1982 року - переведено на посаду інструктора ЛФК райлікарні, на якій перебувала до 09.03.2006 року до переведення на посаду медсестри з лікувальної фізкультури.

З 09.03.2006 р по 01.08.2016 року, по час встановлення пенсії працювала на посаді медсестри з лікувальної фізкультури.

Відтак, вважаю, що в мене наявний трудовий стаж середнього медичного персоналу 37 років 3 місяців 25 днів, на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Зокрема стаж роботи на посадах:

-медсестри прийомного відділення райлікарні 1 рік 9 місяців 9 днів;

-інструктора ЛФК райлікарні - 25 років 4 місяці 23 дні;

-медсестри з лікувальної фізкультури 10 років 4 місяці 23 дні.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. "е" ст. 55 вищенаведеного закону працівники охорони здоровя та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2016 року - не менше 26 років мають право на пенсію за вислугу років.

Стаж за період до 01.01.2004 р. обчислюється відповідно до порядку, встановленого раніше.

При визначенні права на пенсію за вислугу років стаж як до, так і після 01.01.2004 pоку обчислюється відповідно до норм Закону від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ та Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за даними трудової книжки, а у разі необхідності - уточнюючих довідок.

Умовою для призначення пенсії за вислугу років є наявність спеціального стажу роботи на посадах та в закладах не менше 26 років (Постанова Кабмина від 29 липня2015 р. № 529. Закон України №911-VIII от 24.12.2015).

Представник відповідача посилається на перелік установ, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років., який діяв станом на 1992р. В п.1 розділу ІІ "Лікарі та інші медичні працівники" передбачено посади - лікарі, зубні лікарі, техніки, фельдшери, помічники лікаря, акушерки, масажисти, лаборанти і медичні сестри - всі незалежно від найменування посади. Відповідач вважає, що саме цей перелік не передбачає, що посада інструктора лікувальної фізкультури, не відноситься до названих посад.

Суд не погоджується з цим, та вважає, що позивачем наведено правомірно наступне.

Робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 pоку, яка давала право на пенсію за вислугу років, відповідно до раніше діючого законодавства зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

При визначенні права на призначення пенсії за вислугу років органи Пенсійного фонду України, крім вищезазначених нормативно-правових актів, керуються нормами інших законів, постанов Кабінету Міністрів України, наказів міністерств, відомств, наприклад наказом Міністерства охорони здоровя України № 195 від 25 грудня 1992 року «Про затвердження Переліку вищих і середніх спеціальних навчальних закладів, підготовка і отримання звання в яких дають право займатися медичною і фармацевтичною діяльністю», наказом Міністерства охорони здоровя України №385 від 28.10.2002 року «Про затвердження переліків закладів охорони здоров'я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров"я».

Так, розділом ІІІ (Посади середнього медичного персоналу), пунктом 5, стовпчик 5 таблиці наказу МОЗ України № 195 від 25 грудня 1992 року «Про затвердження Переліку вищих і середніх спеціальних навчальних закладів, підготовка і отримання звання в яких дають право займатися медичною і фармацевтичною діяльністю» (Посади середнього медичного персоналу) підтверджує, що описані в ньому посади, в тому числі і інструктор лікувальної фізкультури, являються саме середнім медперсоналом, враховуючи наявність у позивача диплому медучилища зі спеціальності «Акушерка».

Пунктом 17 розділу ІІ Фахівці з базовою та неповною вищою медичною освітою та технічні працівники наказу МОЗ України №33 від 23.02.2000 року «Про штатні нормативи та типові штати закладів охорони здоров'я» передбачено посаду інструктора ЛФК: медичних сестер (інструкторів) з лікувальної фізкультури, водночас, Класифікатор професій ДК 003:2010 передбачає спеціальність лише «інструктор з фізкультури», але Примітка 2 (прикінцева) передбачає, що назви професій можуть бути розширені за потребою користувача термінами та словами, які уточнюють місце роботи, виконувані роботи, сферу діяльності за умови дотримання лаконічності викладення, якщо інше не передбачено у КП чи відповідних законодавчо-правових актах, відтак, наказ МОЗ України №33 від 23.02.2000 року «Про штатні нормативи та типові штати закладів охорони здоров'я» передбачає відомче розширення назви професії і нормує посаду середнього медичного персоналу - інструктора ЛФК.

Крім того, право позивача на отримання пенсії за вислугу років підтверджує Перелік посад і закладів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» від 04 листопада 1993 року № 909, оскільки згідно з розділом 2 «Охорона здоров'я» право на пенсію за вислугу років мають лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад).

В абзаці 2 розділу «Вступ» Довідника кваліфікаційних професій працівників випуску 78 «Охорона здоров'я», затвердженого наказом МОЗ України 29.03.2002 року № 117, яким посада інструктора з лікувальної фізкультури не передбачена, зазначено, що при зарахуванні на посади лікарів, провізорів, середнього медичного і фармацевтичного персоналу слід ураховувати положення чинних нормативно-правових актів Міністерства охорони здоровя, тобто слід враховувати вищеназваний наказ Міністерства охорони здоров'я від 25 грудня 1992 року № 195 «Про затвердження переліку вищих і середніх спеціальних навчальних закладів, підготовка і отримання звання в яких дають право займатися медичною і фармацевтичною діяльністю».

Крім того, усіма спільними наказами Міністерства праці і соціальної політики та Міністерства охорони здоров'я з оплати праці, в тому числі наказом від 05 жовтня 2005 року № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення», посади інструкторів в тому числі з лікувальної фізкультури значаться серед фахівців з базовою та неповною вищою медичною освітою, які раніше іменувалися «середній медичний персонал».

Питання належності відповідної посади інструктора ЛФК до середнього медичного персоналу регулюються, окрім відомчої переписки, ще й нормативно-правовими актами Міністерства охорони здоров'я України. Так, відповідно до пункту 3 Положення про атестацію середніх медичних працівників, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 23.10.1991 року № 146, починаючи з 01.01.1992 року атестації підлягали середні медичні працівники всіх спеціальностей, що одержали підготовку в середніх спеціальних учбових закладах або мають незакінчену вищу освіту і в установленому порядку допущені до медичної діяльності на посадах, які вони обіймають, зі стажем роботи по атестованій спеціальності не менше 5 років є належними акредитованими закладами охорони здоров'я.

За таких обставин, суд вважає, що позивач звернулася до суду з позовом протягом шести місяців з дня коли довідалася про порушення свого права, того в неї і виникло право на нарахування грошової допомоги з дня призначення пенсії, тобто з 01.08.2016р, вона звернулася до суду через три місяці. Відмова відповідача є неправомірною, поскільки при нарахуванні допомоги слід використовувати і інші нормативні акти, крім названого відповідачем переліку, а тому слід визнати відмову відповідача неправомірною та позов задоволити, Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_4 грошову допомогу при призначенні пенсії за віком, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення, у розмірі 13 787,40 грн.

В задоволенні решта позову відмовити, поскільки відповідач звільнений від сплати судового збору п1.18 ст.5 Закону Україн "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 69-71, 160, 161, 162, 163, 185, 186 КАС України, п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 14, 94, 98, 158, 160-163, 183-2 КАС України, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_4 задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області щодо невиплати грошової допомоги при призначенні пенсії за віком, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) грошову допомогу при призначенні пенсії за віком, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення, у розмірі 13 787,40 (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят сім гривень 40 коп.) грн.

В задоволенні решта позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Головуючий Л.Ф.Ганчак