Справа № 809/4426/15
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" грудня 2016 р. м. Київ К/800/12376/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Єрьоміна А. В., Мороз Л. Л.,

при секретарі судового засідання: Гуловій О. І.,

за участю представника відповідача: Подлозного А. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, представника тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Сичевської Ю. К., про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича (далі - Уповноважена особа Фонду ГВФО ПАТ "Дельта Банк" Кадиров В. В.) та представника тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта Банк" Сичевської Ю. К., в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта Банк" підписаного представником за довіреністю Сичевською Ю. К. № 8821/3184 від 23 вересня 2015 року щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у євро № 007-08501-120215 від 12 лютого 2015 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та позивачем;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду ГВФО ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В. В. надати до Фонду ГВФО додаткову інформацію про збільшення кількості вкладників за ОСОБА_2 згідно з договором банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у євро № 007-08501-120215 від 12 лютого 2015 року, якому необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду ГВФО.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що між нею та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір банківського вкладу (депозит) "Зростаючий" у євро за № 007-08501-120215.

Таким чином на рахунках ПАТ "Дельта Банк" знаходилось 7000,00 євро, які належать позивачу.

Однак, 02 березня 2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 150, якою ПАТ "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Позивач вказує, що виплату гарантованої суми відшкодування нею отримано не було.

Вважаючи дії відповідачів такими, що суперечать нормам чинного законодавства, а також такими, що грубо порушують права і законні інтереси позивача як вкладника, ОСОБА_2 звернулась до суду з вимогою зобов'язати відповідачів вчинити дії, які полягають у включенні належних позивачу коштів до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду ГВФО.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 січня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2016 року постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 січня 2016 року скасовано, та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду ГВФО ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В. В. включити ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду ГВФО.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду ГВФО ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В. В. надати до Фонду ГВФО додаткову інформацію про збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_2 згідно з договором банківського вкладу (депозиту) № 007-08501-120215 від 12 лютого 2015 року як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду ГВФО.

Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Фонду ГВФО понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 535,92 гривень.

В решті позову - відмовлено.

У касаційній скарзі Уповноважена особа Фонду ГВФО ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В. В., посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його рішення та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Водночас, ОСОБА_2 у своїх запереченнях зазначає на необґрунтованість касаційної скарги і просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін.

Касаційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір № 007-08501-120215 банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у євро від 12 лютого 2015 року, згідно з яким сума вкладу складає 7000,00 євро.

Пунктом 1.10 вищевказаних договорів банківського вкладу передбачено, що у разі закінчення строку залучення вкладу, вклад виплачується шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки, відкритий в установі банку.

Згідно з платіжним дорученням і іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності № 45791996 від 12 лютого 2015 року на вкладний рахунок позивача внесено грошові кошти у розмірі 7000,00 євро.

Однак, 02 березня 2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 150, якою ПАТ "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду ГВФО № 51 від 02 березня 2015 року виведено ПАТ "Дельта Банк" з ринку, запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду ГВФО ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В. В..

Протоколом від 15 вересня 2015 року засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПАТ "Дельта Банк", призначеної наказом Уповноваженої особи Фонду ГВФО ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В. В. № 408 від 29 травня 2015 року затверджено результати перевірки, якою виявлено правочини (договори) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно з пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та перелік відповідних правочинів викладено в додатку № 1 до вказаного протоколу.

Крім цього, 16 вересня 2015 року Уповноваженою особою ГВФО ПАТ "Дельта Банк" Кадировим В. В. видано наказ № 813 "Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями".

Листом від 23 вересня 2015 року № 8821/3184 представник тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Сичевська Ю. К. повідомила позивача про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) від 12 лютого 2015 року № 007-08501-120215, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_2, згідно з пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 664 від 02 жовтня 2015 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду ГВФО прийнято рішення № 181 від 02 жовтня 2015 року "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Дельта Банк".

Разом з цим, 05 жовтня 2015 року Уповноваженою особою Фонду ГВФО ПАТ "Дельта Банк" Кадировим В. В. видано наказ № 15 "Про обмеження здійснення на час ліквідації ПАТ "Дельта Банк" операцій щодо виплат коштів вкладникам - фізичним особам за відповідними рахунками" відповідно до якого обмежено на час ліквідації ПАТ "Дельта Банк" операції щодо виплати коштів вкладникам за рахунками, перелік яких визначений у додатку № 1 до наказу на підставі протоколу засідання Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб від 22 вересня 2015 року.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції прийшов до висновку про правомірність рішення Уповноваженої особи Фонду ГВФО ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В. В., оформленого в листі від 23 вересня 2015 року № 8821/3184 стосовно визнання нікчемним договору банківського вкладу.

Львівський апеляційний адміністративний суд, скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог прийшов до висновку про недоведеність правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО, в межах гарантованої суми відшкодування, а тому дії відповідачів суперечать приписам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в цілому погоджується із висновками суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування за вкладами встановлені Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 4452-VI).

Відповідно до частини першої статті 3, частини першої статті 4, частини першої статті 26, частин першої, другої, четвертої статті 27 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

За змістом статті 12 Закону № 4452-VI виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду.

Виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

З аналізу викладених норм вбачається, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з урахуванням обставини, передбаченої частиною другою статті 26 Закону № 4452-VI.

Повноваження уповноваженої особи Фонду передбачені статтею 37 Закону № 4452-VI.

Згідно з частинами першою та другою зазначеної норми Закону уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку; 2) видає накази та розпорядження, дає доручення, обов'язкові до виконання працівниками банку; 4) повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 6) звертається до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку (частини друга і третя статті 37 Закону № 4452-VI).

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За нормами частини п'ятої статті 27 Закону № 4452-VI протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону (частина шоста статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9 серпня 2012 року № 14 (Положення №14), уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку повинна забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

У пункті 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Таким чином, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 як владника за договором банківського вкладу № 007-08501-120215 від 12 лютого 2015 року не включено до переліку вкладників у зв'язку з визнанням наведеного договору нікчемним на підставі статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та статті 228 Цивільного кодексу України, мотивуючи тим, що вказаний правочин порушує публічний порядок та спрямований на незаконне заволодіння майном держави.

Підставою для віднесення правочину, вчиненого від імені позивача до категорії нікчемних є те, що на момент укладення договору банківського вкладу № 007-08501-120215 від 12 лютого 2015 року та перерахування на цей рахунок коштів банк уже не міг виконати взятих на себе зобов'язань щодо повернення коштів позивачці і, тим більше, щодо виплати відсотків за договором банківського вкладу, оскільки фінансовий стан банку вже не мав таких можливостей.

Наказ Уповноваженої особи Фонду ГВФО ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В. В., яким визнано нікчемним договір, укладений між позивачем та ПАТ "Дельта Банк", станом на час розгляду справи є чинним та не скасований.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу на те, що саме перевірка на відповідність законодавству цього наказу є ключовою у вирішенні цього спору.

Однак, судом апеляційної інстанції у задоволенні позовних вимог в частині скасування зазначеного наказу відмовлено, посилаючись на те, що зазначене рішення Уповноваженої особи Фонду ГВФО ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В. В. не породжує жодних юридичних наслідків та не порушує інтереси позивача.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитись не може, оскільки задоволення позовних вимог про вчинення Уповноваженою особою Фонду ГВФО ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В. В. дій щодо надання Фонду ГВФО додаткової інформації щодо позивача як вкладника, за умови чинності наказу, яким визнано нікчемним договір між позивачем та ПАТ "Дельта Банк" буде суперечити вимогам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та Положенню про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами.

Зазначені обставини судом апеляційної інстанції враховані не були, що сприяло постановленню незаконного рішення.

Отже, Львівським апеляційним адміністративним судом в силу вимог процесуального законодавства не було надано правову оцінку вимогам в частині визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду ГВФО ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В. В. про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) (депозиту) "Зростаючий" у євро № 007-08501-120215 від 12 лютого 2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ "Дельта Банк".

Статтею 159 Кодексу адміністративного суду України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За встановленим частиною другою статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України правилом, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини четвертої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Враховуючи те, що допущені судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права щодо неповного з'ясування усіх обставин справи, призвели до неправильного її вирішення і не можуть бути усунуті судом касаційної інстанції, який процесуальним законом позбавлений можливості досліджувати докази і встановлювати нові обставини, винесені судові рішення підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 159, 167, 221, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2016 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді А. В. Єрьомін

Л. Л. Мороз