Справа № 808/1876/15
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" грудня 2016 р. м. Київ К/800/40631/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Донця О.Є.,

Голяшкіна О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою Запорізької митниці Державної фіскальної служби на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року у справі за позовом приватного малого виробничо-комерційного підприємства «Ассоль» до Запорізької митниці Державної фіскальної служби про визнання незаконним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

В С Т А Н О В И Л А:

Приватне мале виробничо-комерційне підприємство «Ассоль» звернулось до суду з позовом до Запорізької митниці Державної фіскальної служби про визнання незаконним та скасування рішення митного поста «Дніпрорудний» Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів від 04.03.2015 №112020000/2015/000005/2.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Запорізькою митницею Державної фіскальної служби протиправно, на підставі хибного висновку щодо не підтвердження наданими позивачем документами митної вартості товарів, що ввозилися на територію України, прийнято необґрунтовані рішення щодо її коригування.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року, визнати протиправним та скасовано рішення Запорізької митниці ДФС М/п «Дніпрорудний» про коригування митної вартості товарів від 04.03.2015 №112020000/2015/000005/2.

У поданій касаційній скарзі Запорізька митниця із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення судів попередніх інстанцій та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Суди попередніх інстанцій при розгляді переданого на вирішення суду спору посилалися на наступні обставини.

Так, судами зазначено, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Каток» (Росія, Челябінська область, м. Челябінськ Постачальник) та приватним малим виробничо-комерційним підприємством «Ассоль» (Україна, Запорізька область, м. Василівка Покупець) укладено Контракт від 07.07.2014 №070-К на поставку товару.

Для здійснення митного оформлення товару 26.02.2015 до митного контролю та митного оформлення ПМ ВКП «Ассоль» засобами електронного зв'язку надіслано митну декларацію на товар: Гусениця в зборі. Кат.номер-КАТ-22-38-500. Кіл-ть-10шт.

Під час контролю правильності визначення митної вартості товару у митного органу виник сумнів щодо правильності визначення митної вартості товару, який обумовлено наступним: у товаротранспортному документі від 12.02.2015 №0682422, який по суті є документом, що підтверджує укладання договору міжнародного перевезення, відсутні умови поставки товару; у заявці на перевезення від 04.02.2015 №04.02/15 вказана вага вантажу 20 500 тон, тоді як згідно з товаросупровідними документами вага складає 19 580 тон.

У зв'язку з виникненням у митного органу сумніву щодо достовірності правильності визначення митної вартості товару, від декларанта додатково витребувано: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язані з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

04.03.2015 декларантом для підтвердження заявленої митної вартості додатково надано наступні документи: товарну накладну щодо випуску товарів від 12.02.2015 №25 від відправника ТОВ «Каток», РФ; висновок Запорізької ТПП від 02.03.2015 № ОИ- 81; комерційну пропозицію від виробника ТОВ «Завод тракторних деталей» від 14.11.2014 б/н; комерційну пропозицію від відправника ТОВ «Каток» від 12.01.2015 б/н; повідомлення ПМ ВКП «Ассоль» від 03.03.15 № ВЕД-521.

За результатами розгляду додаткових документів відповідачем 04.03.2015 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 04.03.2015 №112020000/2015/000005/2, згідно з яким митну вартість скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості №2ґ (резервний) згідно з наявною у органу доходів і зборів інформацією з розрахунку 1,45 дол./кг.; джерело - від 22.01.2015 МД 112020000/2015/123, оформлена за цим же контрактом.

Вказуючи на протиправність рішення про коригування митної вартості товарів від 04.03.2015 №112020000/2015/000005/2, приватне мале виробничо-комерційне підприємство «Ассоль» звернулось до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з протиправності оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів як такого, що прийнято без належного обґрунтування неможливості застосування основного методу визначення митної вартості, за наявності факту подання позивачем вичерпного переліку документів для підтвердження митної вартості за першим методом.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, вказує на передчасність зазначених висновків судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з частиною першою статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, у графі "5" рішення про коригування митної вартості товарів зазначається код митної декларації, прийнятої до митного оформлення, згідно з класифікатором документів відповідно до відомчого класифікатора з питань митної статистики, ведення якого передбачено статтею 454 Кодексу. Відомості зазначаються за такою схемою: код митної декларації згідно з цим класифікатором; номер митної декларації; дата прийняття до митного оформлення (число/місяць/рік).

Предметом переданого на вирішення суду спору є правомірність рішення про коригування митної вартості від 04.03.2015 №112020000/2015/000005/2, у граф "5" якого міститься посилання на ВМД №112020000/20154/000375.

У той же час, суди попередніх інстанцій під час розгляду переданого на вирішення суду спору в обґрунтування протиправності рішення про коригування митної вартості з мотивів подання декларантом разом з ВМД вичерпного переліку документів для визначення митної вартості товару за ціною договору, не встановили на підставі якої ВМД здійснювалась поставка та, відповідно, які документи надавались до вказаної декларації, у тому числі, на підтвердження митної вартості товару, та, відповідно, чи був обсяг відомостей, що містився у поданих позивачем документах, у тому числі і додатково наданих на вимогу митного органу, достатнім для визначення митної вартості товару за основним методом.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідачем в обґрунтування правомірності коригування заявленої декларантом митної вартості наведено низку обставин, які, за посиланням митного органу, зумовили витребування від декларанта додаткових документів на підтвердження митної вартості товару, а також обставини, які унеможливили визнання митної вартості, заявленої позивачем.

Так, відповідачем зазначено, що у товаротранспортному документі від 12.02.2015 №0682422, який по суті є документом, що підтверджує укладання договору міжнародного перевезення, відсутні умови поставки товару; у заявці на перевезення від 04.02.2015 №04.02/15 вказана вага вантажу 20 500 тон, тоді як згідно з товаросупровідними документами вага складає 19 580 тон. У зв'язку із зазначеним від декларанта витребувано, у тому числі, договори (угоди, контракти) із третіми особами, пов'язані з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до положень частини десятої статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, які відповідно визначені у пунктом 1 - 7 частини десятої статті 58 Митного кодексу України.

До вказаних витрат віднесено, у тому числі, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Судами попередніх інстанцій при наданні оцінки обґрунтованості сумніву митного органу щодо правильності визначення позивачем митної вартості за першим методом, не встановлювалися умови поставки та не перевірялась необхідність включення тих чи інших витрат до ціни товару.

За вказаних обставин, колегія суддів не може погодитися із висновками судів попередніх інстанцій щодо безпідставності посилання митного органу на необхідність надання договорів (угод, контрактів) із третіми особами, пов'язані з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається.

Обґрунтованість позиції митного органу щодо наявності у нього сумніву щодо достовірності митної вартості з мотивів наявності розбіжностей у відомостях щодо ваги товару судами попередніх інстанцій також не досліджувалась.

За вказаних обставин, колегія суддів вказує на передчасність позиції судів попередніх інстанцій щодо недоведеності з боку відповідача наявності підстав для коригування заявленої митної вартості.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною другою статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статями 160, 167, 220, 222, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Запорізької митниці Державної фіскальної служби задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року скасувати.

Справу за позовом приватного малого виробничо-комерційного підприємства «Ассоль» до Запорізької митниці Державної фіскальної служби про визнання незаконним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: