Справа № 200/15417/15-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2016-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/200/292/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Кравченко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області та просив поновити строк для подачі позовної заяви до суду, скасувати постанову № Д-10 від 02.12.2014 року про адміністративне правопорушення, винесену заступником директора департаменту начальником Дніпропетровського інспекційного відділу Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96 КпАП України, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги наступним.

16 липня 2015 року ОСОБА_1 після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження у відділі державної виконавчої служби стало відомо, що 02 грудня 2014 року заступником директора департаменту начальником Дніпропетровського інспекційного відділу Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 винесено постанову № Д-10 про адміністративне правопорушення, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96 КУпАП. Вищевказана постанова винесена, як в ній зазначено, на підставі припису від 19 листопада 2014 року, акту перевірки від 19 листопада 2014 року, протоколу про адміністративне правопорушення від 19.11.2014 року, складеними головним державним інспектором Дніпропетровського інспекційного відділу Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 порушено вимоги законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил,а саме: без розроблення проектної документації та відповідного документа, який дає право виконувати такі роботи, самовільно виконує будівельні роботи з надбудови четвертого поверху за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Володимирська, 14-Д, не забезпечив здійснення технічного нагляду, що є порушенням ст.36 Закону України «Про архітектурну діяльність», та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. Позивач зазначає, що 19 листопада 2014 року до нього за адресою вул. Володимирська, 14-Д м. Дніпропетровськ зявилась особа, яка повідомила, що є працівником ГАСК, а зявилася вона, так як надійшла скарга від гр. ОСОБА_4 Дана особа щось фотографувала, а потім сказала, що його визвуть. До цього часу жодних повідомлень про виклик до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області не було. ОСОБА_1 не знав би про існування вказаних документів, якби його не повідомили з ВДВС. Постанову про адміністративне правопорушення вважає необґрунтованою, оскільки відповідачем не зазначено всупереч ст. 256 КУпАП час, місце, спосіб, суть діяння, яке містить суспільну протиправність, відповідачем не визначено причинного звязку між діянням та правопорушенням. ОСОБА_1 не був ознайомлений з протоколом про адміністративне правопорушення, його не підписував, письмових пояснень з приводу правопорушення ОСОБА_1Ю, не надавав, про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення його повідомлено не було. При винесенні оскаржуваної постанови не було враховано майновий стан позивача.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що 13.11.2014 року на підставі заяви гр. ОСОБА_4 головному державному інспектору Дніпропетровського інспекційного відділу Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 було видано направлення на здійснення позапланової перевірки № 72/12 на обєкті за адресою: вул. Володимирська, 14-Д у м. Дніпропетровську. Перевірка проводилась 19.11.2014 року у присутності ОСОБА_1 По результатам перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 19.11.2014 року. Позивач відмовився від підписання даного акту та отримання другого примірника. В звязку з чим даний акт йому було направлено засобами поштового звязку. Протокол про адміністративне правопорушення від 19.11.2014 року складався у присутності ОСОБА_1 У протоколі міститься інформація про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10-10 год. 02.12.2014 року у приміщенні Інспекції ДАБК у Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна, 29-А, к. 509-А. Під час складання протоколу позивач надав інспектору свій паспорт та ідентифікаційний номер, а зрозумівши, що на нього буде накладено адміністративне стягнення, відмовився від підписання даного протоколу та від отримання другого примірника. Однак йому було відомо про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Даний протокол йому було направлено засобами поштового звязку. На розгляд справи позивач не прибув, в звязку з чим постанову Д-10 від 02.12.2014 року було направлено засобами поштового звязку. Інші доводи позивача зводяться до його особистого тлумачення норм права та особистої оцінки фактичних обставин. З огляду на вказане, просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Відповідно до ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою щодо якої її винесено.

Судовим розглядом встановлено, що 13.11.2014 року заступником директора департаменту начальником Дніпропетровського інспекційного відділу Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 на підставі звернення гр. ОСОБА_4 видано направлення № 72/12 головному державному інспектору Дніпропетровського інспекційного відділу Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 на здійснення позапланової перевірки на обєкті за адресою: вул. Володимирська, 14-Д у м. Дніпропетровську.

За результатами даної перевірки складено Акт від 19.11.2014 року, яким встановлено, що за адресою: вул. Володимирська, 14-Д у м. Дніпропетровську розташовано трьохповерховий будинок, власником якого є ОСОБА_1 згідно свідоцтва на право власності на нерухоме майно. Також встановлено, що ОСОБА_1 порушено вимоги законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, а саме: без розроблення проектної документації та відповідного документа, який дає право виконувати такі роботи, самовільно виконує будівельні роботи з надбудови четвертого поверху, що є порушенням ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Також встановлено, що під час виконання будівельних робіт ОСОБА_1 не забезпечено здійснення авторського та технічного нагляду, що є порушенням ч. 1 ст.11 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність».

За результатами вказаної перевірки 19.11.2014 року винесено припис про усунення вимог законодавства, яким позивача зобов'язано усунути виявлені порушення в строк до 19.12.2014 року. Припис направлено позивачу поштою 21.11.2014 року.

Разом з тим, незважаючи на строк, який був наданий позивачу для усунення допущених порушень, а саме до 19.12.2014 року, 19 листопада 2014 року, тобто в день складання припису, головним державним інспектором Дніпропетровського інспекційного відділу Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 7 ст.96 КпАП України, згідно якого ОСОБА_1 порушено вимоги законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, а саме: без розроблення проектної документації та відповідного документа, який дає право виконувати такі роботи, самовільно виконує будівельні роботи з надбудови четвертого поверху, що є порушенням ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

На підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 19.11.2015 року позивача постановою від 02.12.2014 року було притягнуто до адміністративної відповідальності, визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. 00 коп.

Вищевказані матеріали були направлені позивачу засобами поштового зв'язку.

Частина 7 ст. 96 КпАП України передбачає відповідальність за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об'єктів IІ категорії складності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових, доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв'язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб'єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов'язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріли, які можуть бути використані як докази у справі.

Разом з тим, відповідачем в постанові від 02.12.2014 року № Д-10 не зазначено на підставі яких саме доказів, він дійшов висновку, що позивач не мав розробленої проектної документації та відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином за таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд перевіряючи відповідність оскаржуваних дій Департаменту щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення від 19.11.2014 року та прийнятого рішення вимогам ч.3 ст.2 КАС України, виходячи з встановлених судом обставин та положень чинного законодавства, яким регламентовано спірні правовідносини, приходить до висновку, про відсутність правових підстав для прийняття оскаржуваної постанови від 02.12.2014 року, а тому такі дії є незаконними, внаслідок чого, постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних

причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову було винесено 02.12.2014 року, та вислано поштою 04.12.2014 року. Однак, доказів щодо вручення вказаної постанови позивачу чи повернення із-за неможливості вручення відповідачем не надано.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що доводи позивача про те, що він дізнався про існування вказаної постанови лише 16.07.2015 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, заслуговують на увагу, отже, позивачем пропущено строк на звернення до суду з поважних причин, тому він має бути поновленим.

Що стосується позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то вони задоволенню не підлягають з огляду на те, що суд не наділений повноваженнями вирішувати справу про адміністративне правопорушення передбачене ч.7 ст.96 КУпАП, а отже й не наділений повноваженнями закривати провадження у цій справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 251, 280 КУпАП, ст. ст. 70-72, 94, 159-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк для подачі адміністративного позову до суду.

Позов ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову № Д-10 від 02.12.2014 року про адміністративне правопорушення, винесену заступником директора департаменту начальником Дніпропетровського інспекційного відділу Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96 КУпАП скасувати.

В іншій частині вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску