Справа № 564/2056/16-а
Суддя: Грипіч Л. А.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2056/16-а

Рядок статзвіту № 18

13 грудня 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Федас І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Костопільського відділу поліції ГУНП в Рівненській області в особі інспектора Костопільського відділу поліції ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області про скасування постанови в справі адміністративне правопорушення серії БР № 125387 від 25 жовтня 2016 року, винесеної 25.10.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Вказану постанову ОСОБА_1 вважає незаконною і такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки працівник поліції розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно нього та виніс постанову за місцем його зупинки, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, чим порушив вимоги ст. 276 КУпАП. Також, при розгляді справи йому не було роз'яснено положення ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України та не було надано належних та допустимих доказів вчинення ним правопорушення. Просить позов задовольнити та скасувати постанову серії БР № 125387 від 25 жовтня 2016 року.

У судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_3 пояснив, що позивача було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортим засобом особою, яка немає при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач працівникам поліції такий договір предявив і предявлений договір був чинним на момент огляду документів. Лише його умови вступали в дію з 26.10.2016 року, але це не робило нечинним його в цілому, просив заявлені вимоги задоволити.

Відповідач інспектор поліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, на адресу суду подав заперечення на позов, просив справу розглядати у його відсутності.

Із заперечень відповідача вбачається, що позивач ОСОБА_1 предявив для перевірки поліс обовязкового страхування, який на час перевіки, а саме станом на 25.10.2016 року був недійсним. Дата вступу в дію даного полісу вказана 26.10.2016 року. Крім того відповідач вказав, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була складена в Костопільському ВП, а не на місці зупинки транспортного засобу, як вказує в позові позивач.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши заперечення відповідача, повно, всебічно та обєктивно дослідивши докази по справі, дійшов до переконання, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В судовому засіданні встановлено, що 25.10.2016 року інспектором Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області капітаном поліції ОСОБА_2 було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 125387, якою було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у звязку з тим, що 25.10.2016 р. на а/д Городище-Рівне-Старокостянтинів ОСОБА_1 керував автомобілем марки Mersedes Benz, д.н.з. ВК 8686АР, при собі мав страховий поліс АК/1605860, який вступає в дію 26.10.2016 року.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перед прийняттям рішення про притягнення до адміністративної відповідальності відповідач, використовуючи свої повноваження, розсудливо, об'єктивно та неупереджено віднісся до зазначених обставин при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що йому не було роз'яснено положення статті 268 КУпАП про права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та права передбачені ст. 63 Конституції України.

Однак в ході розгляду справи та дослідженої постанови серії БР № 125387 від 25 жовтня 2016 року вбачається, що під час оформлення спірної постанови водієві було роз'яснено вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить його підпис у вказаній постанові.

Щодо посилань позивача на незаконний розгляд відповідачем справи на місці та порушення вимог щодо процедури розгляду справи відповідно до вимог ст. 276, 283 КУпАП відповідач заперечив і суд з ним погодився з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП визначено, що справи про адміністративне правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Зокрема, справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП згідно ст. 222 цього кодексу розглядаються органами Національної поліції.

У ІІІ розділу «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженою наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, зазначено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно, при винесенні постанови поліцейським було дотримано вимоги ст. 222 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженою наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, справу розглянуто в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поліцейським з'ясовано факти, які підтверджують вину правопорушника, наведено докази, які підтверджують фактичні обставини справи, постанова відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, а тому суд не вбачає порушень статтей 276, 278, 279, 283 КУпАП, на що посилається позивач в своєму позові.

Твердження позивача щодо порушення відповідачем при винесенні вищевказаної постанови норм чинного законодавства не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим суд вважає їх безпідставними, надуманими та такими, що несуть в собі одну єдину мету уникнення відповідальності за скоєне правопорушення.

Таким чином, суд приходить до переконання, що постанова в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП та якою було накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. є законною, правомірною, винесеною з дотриманням чинного законодавства.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 7, 276, 213, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 17, 71, 112, 122,160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області в особі інспектора Костопільського ВП ГУНП ОСОБА_2 про скасування постанови серії БР № 125387 від 25 жовтня 2016 року - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Костопільського районного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СуддяОСОБА_4