Справа № 754/11434/16-а
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/584/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 грудня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.,

при секретарі Шевчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Києві (далі - УПП в м. Києві) про скасування постанови, посилаючись на те, що 08.09.2016 року інспектором 8 роти 1 батальйону УПП в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Сулимою Д.І. винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП. З даною постановою позивач незгодний та вважає її незаконною.

Вимоги адміністративного позову обгрунтовує наступним.

08.09.2016 року приблизно о 17:50 год, позивач, керуючи автомобілем, марки «Kia Rio», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Жмаченка виїхав на пр. Визволителів, в м. Києві (в напрямку бул. Перова), зупинився на світлофорі у крайньому правому ряду, в зв'язку з великим напливом автомобілів, не мав змоги перестроїтися в інший ряд. Одразу після того, як загорівся дозволяючий (зелений) сигнал світлофора, позивач, маючи намір перестроїтися в середній ряд, увімкнув сигнал повороту ліворуч, та розпочав рух.

В свою чергу, автомобіль екіпажу патрульної поліції стояв за автомобілем позивача в крайньому правому ряду, а після того, як позивач здійснив маневр перестроювання, проїхавши світлофор, був зупинений працівниками поліції.

Позивач вважає, що не порушував ПДР України, в той же час, інспектор 8 роти 1 батальйону УПП в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Сулима Д.І., вважаючи, що позивачем не дотримано вимоги п. 17.1 ПДР України, виніс оскаржувану постанову серії ПС2 №819932 від 08.09.2016 року.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги за викладеними в адміністративному позові обставинами та просив суд їх задовльнити, скасувавши постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №819932 від 08.09.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, наявні в матеріалах справи (а.с. 12, 16), причини своєї неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. А тому, суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача, який належним чином повідомлений про розгляд справи, відповідно до вимог ч. 4 ст. 128 КАС України.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до копії постанови серії ПС2 №819932 від 08.09.2016 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень (а.с. 7).

Вищевказану постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 122 КУпАП позивач вважає незаконною.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зоюбов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.4 ст.71 КАС України, суб'єкт владних повноважень повинен подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Відповідачем не надано жодних доказів в підтвердження законності винесення постанови від 08.09.2016 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 122 КУпАП.

Отже, відповідач не скористався своїм правом на надання доказів, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи.

Відповідно до ч.6 ст.71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

З копії оскаржуваної постанови вбачається порушення ОСОБА_1 п. 17.1 ПДР України.

Відповідно до п. 17.1 ПДР України, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Склад адмінстративного правопорушення обов'язково має містити наступні ознаки: об'єкт правопорушення, суб'єкт правопорушення, об'єктивна та суб'єктивна сторони правопорушення.

Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказує на відсутність складу адміністративного правопорушення.

Так, диспозицією ч.3 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Об'єктом правопорушення виступають охоронювані законом відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в галузі шляхового господарства і зв'язку.

Об'єктивна сторона правопорушення полягає у перевищенні встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненаданні переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненаданні переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушенні правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушенні правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху (змішаний склад).

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

З огляду на викладене, відповідачем не доведено наявність об'єктивної сторони правопорушення в діях ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Будь-які сумніви та протиріччя, що виникають під час розгляду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд тлумачить на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дотримуючись приписів ст. 62 Конституції України.

Отже, провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 122 КУпАП підлягає закриттю, відповідно до вимог п.1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, а також те, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, суд приходить до переконання, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись Конституцією України, ст. 247, 287, 288 КУпАП, ст.ст.8, 9, 11, 71, 143, 158-160 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС2 №819932 від 08 вересня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 3 ст. 122 КУпАП, провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її проголошення.

Головуючий