Справа № 805/3739/16-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 р. Справа № 805/3739/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі Головуючого судді Галатіної О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Волноваської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № 6121227 від 30.06.2015 року, № 54001-1301 від 07.06.2016 року, рішення № 5 від 15.08.2016 року, № 40162-17 на загальну суму 128230,76 грн., суд

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2016 року фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Волноваської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № 6121227 від 30.06.2015 року, № 54001-1301 від 07.06.2016 року, рішення № 5 від 15.08.2016 року, № 40162-17 на загальну суму 128230,76 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що на підставі договору оренди земельної ділянки № :01:005:0248 від 14.05.2012 року, який був укладений між позивачем та Волноваською міською радою позивачу передано в оренду земельну ділянку в м. Волноваха для обслуговування та експлуатації будівлі часові та розміщення елементів благоустрою із земель житлової та громадської забудови. Зазначає, що у звязку із проведенням активної фази антитерористичної операції в м. Волноваха до 01.01.2016 року не здійснював підприємницьку діяльність. Посилається на те, що Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669-VII від 02.09.2014 року під час проведення антитерористичної операції, субєкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, звільняються від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності. Посилаючись на вказані обставини просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № 6121227 від 30.06.2015 року.

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № 54001-1301 від 07.06.2016 року.

- визнати протиправним та скасувати рішення № 5 від 15.08.2016 року про розстрочення податкового боргу.

- визнати недійсним договір № 5 від 15.08.2016 року.

- визнати протиправною та скасувати вимогу № 40162-17 від 12.09.2016 року.

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 04.10.2016 року.

Представник позивача через відділ діловодства та архівної роботи надав клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Представник відповідача через відділ діловодства та архівної роботи надав письмові заперечення відповідно до яких просив суд відмовити в задоволені позову та розглянути справи без його участі.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням вимог ст. 41, ст. 122, ст. 128 КАС України, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за наявними в справі матеріалами та доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець (ідентифікаційний код НОМЕР_2, 85700, Донецька область, Волноваський район, м. Волноваха, вул. Карла Маркса, буд. 123) перебуває на податковому обліку Волноваської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області.

Позивач, згідно договору від 14.05.2012 року № :01:005:0248 укладеним між ним та Волноваською міською радою передано в оренду земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Волноваха, вул. Коваля. 59, загальною площею 0.2800 га. для обслуговування та експлуатації будівлі часові та розміщення елементів благоустрою.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, за невиконання обовязків перед державою щодо сплати належних сум податків, контролюючим органом на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та відповідно до п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України прийняті податкові повідомлення рішення № 6121227 від 30.06.2015 року на суму 51630,74 грн. № 54001-13-01 від 07.06.2016 року на суму 17625,69 грн. Також відповідно до акта перевірки № 3068/05-33-13/НОМЕР_2 від 04.10.2016 року за прострочення сплати грошового зобовязання зобовязано сплатити штраф в розмірі 10% на суму 1050,13 грн. та податкове повідомлення рішення № 000551130 від 04.10.2016 року за прострочення сплати грошового зобовязання зобовязано сплатити штраф в розмірі 20% на суму 2064,97 грн. Також податковим органом прийнята податкова вимоги форми «Ф» № 40162-17 від 12.09.2016 року на в розмірі 3385,73 грн. Суми земельного податку та орендної плати, зазначені в податкових повідомленнях рішення, підлягають сплати протягом 60 днів з дня їх вручення.

У звязку із наявністю податкового боргу (що не заперечується сторонами) позивач 28.07.2016 року звернувся до контролюючого органу із заявою про розстрочення податкового боргу. Договором від 15.08.2016 року №5 укладеним між ОСОБА_1 та Амвросіївсько-Старобешівського відділення Волноваської ОДПІ про розстрочення податкового боргу укладено угоду про розстрочення сплати податкового боргу на загальну суму 52473,50 грн. під проценти строком з 01.08.2016 року по 31.12.2016 року.

Зазначені правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення правовідносин) та Законом № 1669-VІІ.

Спірним питанням в даній справі є не розмір нарахованого податкового зобовязання, а є звільнення суб'єкта господарювання від сплати за користування земельною ділянкою, що розташована на території проведення антитерористичної операції за відсутності сертифікату Торгово-промислової палати України, який встановить знаходження позивача в зоні АТО, тобто підтвердить наявність форс-мажорної обставин, та, як наслідок, правомірність складення відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень рішень.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Землекористувачі відповідно до пункт "в" частини 1 статті 96 Земельного кодексу України зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Як встановлено підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов'язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Пунктом 288.7 статті 288 Податкового кодексу України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Згідно з положеннями статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у новій звітній податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України, встановлено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельної ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п.59.1. ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку з несплатою узгодженого зобов'язання відповідач прийняв податкову вимогу форми Ф від 12.09.2016 року № 40162-17 на суму 3385,73 грн. та податкові повідомлення рішення № 30.06.2015 року № 6121227 на суму 51630,74 грн. №54001-13-01 від 07.06.2016 року на суму 17625,69 грн. № від 04.10.2016 року на суму 2064,97 грн. № НОМЕР_3 від 04.10.2016 року на суму 1050,13 грн.

Від так, позивач посилаюсь на приписи Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669-VII від 02.09.2014 року, вважає вищевказані рішення відповідача неправомірними та такими що підлягають скасуванню.

Так, 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції № 1669-VII, який набув чинності 15 жовтня 2014 року та визначив тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону встановлено, що територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

30 жовтня 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1053-р, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з яким до зазначених населених пунктів належало м. Волноваха, на території якого розташована орендована земельна ділянка позивача.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України (від 30 жовтня 2014 року № 1053 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, від 05 листопада 2014 року № 1079 Про зупинення дії розпорядження КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053), м. Словянськ віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Відповідно до статті 6 Закону Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції під час проведення антитерористичної операції звільнено суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Разом з тим, ст. 10 вказаного закону закріплено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Відповідно до матеріалів справи, позивач не звертався то Торгово-промислової палати України з заявами про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин не переробної сили).

Згідно з п. 6.2 розділу 6 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України від 18 грудня 2014 року № 44(5) форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, податковим та/чи іншим зобов'язанням/обов'язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Пункт 6.5 зазначеного Регламенту, встановлює, що тягар доказування настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) покладений на заявника.

Отже, платники земельного податку, які перебувають на обліку у фіскальних органах та знаходяться на територіях, визначених переліком населених пунктів, де проводиться антитерористична операція або було оголошено військовий чи надзвичайний стан, на цей період звільняються від своїх обов'язків, зокрема, щодо сплати орендної плати виключно на підставі сертифікату Торгово-промислової палати України. В свою чергу, для отримання якого, зобов'язані надати докази настання вказаних форс-мажорних обставин та документи, що це підтверджують.

Проте, як зазначив позивач в позовній заяві у нього відсутній вказаний сертифікат, оскільки він не звертався до відповідного органу за його отриманням.

Відтак, суд дійшов висновку, що при вирішенні даного спору, до позивача не може бути застосована процедура звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, яка встановлена Законом № 1669, оскільки протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Зі змісту ч.1 ст.11 КАС України вбачається, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 1 ст. 71 цього Кодексу встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.86 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про відмову у позовних вимогах позивача.

У відповідності до положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають стягненню.

Куруючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені позовних вимог Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Волноваської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № 6121227 від 30.06.2015 року, № 54001-1301 від 07.06.2016 року, рішення № 5 від 15.08.2016 року, № 40162-17 на загальну суму 128230,76 грн. відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Галатіна О.О.