Справа № 646/12701/16-а
Суддя: Шелест І. М.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ провадження 2-а/646/228/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2016 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді: Шелест І.М.

за участю секретаря судового засідання Волошко К.І.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Червонозаводського районного суду м. Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Харків, інспектора роти № 2 батальйону № 3 УПП у м. Харкові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АР № 596374 від 28.11.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 28.11.2016 року інспектором роти №2 батальйону №3 УПП у м. Харкові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено на його ім'я постанову по справі про адміністративне правопорушення за нібито порушення правил дорожнього руху. В постанові зазначено, що він 28.11.2016 о 03 год. 30 хв. по вул. Пушкінська вчинив правопорушення, оскільки автомобіль «Scoda Оctavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла.

Проте позивач вважає, що дії щодо винесення постанови були неправомірними та вчиненими з порушеннями закону, зважаючи на наступні обставини:

Після зупинки інспектор ДПП повідомив йому, що у автомобіля, яким він керував не горить ліва фара ближнього світла в темну пору доби.

Позивач зазначив, що того ж дня перед виїздом з гаражу у цей вечір, він перевірив технічний стан свого автомобілю, та не виявив цієї несправності. Під час руху в нього не було можливості помітити несправність лампи, через сильне освітлення від вуличних ліхтарів, та у автомобіля продовжували працювати габарити та протитуманні ліхтарі, які випромінювали світло, достатнє для освітлення дороги. Пунктом 31.5 ПДР України передбачено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил. Виходячи з цього позивач вважає, що він не порушував ПДР, та після інформування його інспектором про несправність, він вирушив до найближчого місця стоянки, увімкнувши аварійну світлову сигналізацію, тому що вжити заходи по усуненню несправності не мав змоги, зважаючи на те, що було 3-тя година ночі, та жоден магазин поблизу не працював.

Тому з вказаною постановою ОСОБА_1 не погоджується, оскільки вона складена з порушенням норм процесуального, матеріального права та правил оформлення адміністративних матеріалів і просив суд визнати протиправними дії інспектора роти № 2 батальйону № 3 УПП в м. Харків лейтенанта поліції ОСОБА_2 та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 596374 від 28.11.2016 року, провадження у справі закрити.

У судовому засіданні позивача ОСОБА_1 позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач інспектор роти № 2 батальйону № 3 УПП у м. Харкові ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час слухання справи.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Положення ст. 22 КУпАП встановлюють право органу (посадової особи), які уповноважені вирішувати справу, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Постановою інспектора роти № 2 батальйону № 3 УПП у м. Харкові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 28.11.2016 року на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП (а.с. 5).

Інспектором поліції установлено, що ОСОБА_1 28.11.2016 року о 03 годині 30 хвилин по вул. Пушкінська вчинив правопорушення, оскільки автомобіль «Scoda Оctavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби. За цими ознаками інспектор поліції визначився, що ОСОБА_1 порушив п.п. 31.4.3. в Правил дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Так, зокрема, за приписами ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно із ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу (ч. 1 ст. 279).

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (ч. 2 ст. 279).

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція).

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 розділу ІІІ Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10 розділу ІІІ Інструкції).

При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення поліцейський може звільнити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням (п. 12 розділу ІІІ Інструкції).

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. (п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП).

Поняття субєкта владних повноважень наведене п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, за змістом ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, - знайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

В супереч положень ст. 280 КУпАП та п. 9 Інструкції інспектором поліції до часу прийняття оскаржуваної постанови позивачу ОСОБА_1 не були розяснені його права та обовязки і не зясовані інші обставини, щоб могли мати значення для вирішення справи.

Отже під час провадження у справі про адміністративне правопорушення позивач ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати пояснення (у тому числі і письмові), заявити клопотання (у тому числі про допит свідка, який перебував в автомашині), отримати юридичну допомогу у випадку її необхідності.

Суд, вважає, що належна реалізація позивачем прав, встановлених ст. 268 КУпАП, мала можливість вплинути на прийняте інспектором поліції рішення у справі про адміністративне правопорушення.

Надаючи правову оцінку вищезазначеному, суд визначає незаконний характер такого рішення, оскільки при вирішенні питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення оцінці підлягав характер (конкретні обставини, наявність/відсутність істотної загрози охоронюваним громадським стосункам) скоєного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (у випадку його скоєння), а не оцінка поведінки людини в ситуації, що об'єктивно містить явні передумови для конфлікту.

Суд також звертає увагу на те, що справедливість прийнятого інспектором поліції рішення вже підірвана початковим недотриманням вимог глави 22 КУпАП щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ОСОБА_1 не відповідають вимогам ст.ст. 245, 280 КУпАП, а відтак є протиправними. Оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Крім того, згідно п. 3.17 Інструкції протокол та матеріали про адміністративне правопорушення протягом доби надаються посадовій особі, уповноваженій розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З огляду на вищевикладене, оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема, користуватися кваліфікованою юридичною допомогою при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 596374 від 28.11.2016 складена інспектором Шевченко С.А, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП не відповідає вимогам закону, є такою, що порушує права та законні інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин, а тому підлягає скасуванню в судовому порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.122, 254, 256, 258, 287-289 КУпАП, ст.ст.2, 6, 11, 14, 69, 71, 86, 122, 128, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,-

постановив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора роти № 2 батальйону № 3 УПП у м. Харкові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2.

Скасувати постанову серії АР № 596374 по справі про адміністративне правопорушення від 28.11.2016 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя І.М. Шелест