Справа № 374/264/16-а
Суддя: Козіна С. М.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/264/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді Козіної С.М.,

за участі:

секретаря Маламан Я.О.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третя особа, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов виконуючої обов'язки міського голови, секретаря Ржищівської міської ради Київської області ОСОБА_5 до Ржищівської міської ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, про визнання положень ч. 6 ст. 71 Регламенту Ржищівської міської ради Київської області VІІ скликання незаконними та нечинними,-

ВСТАНОВИВ :

24 листопада 2016 року позивач звернувся до Ржищівського міського суду Київської області з адміністративним позовом, який було уточнено згідно із заявою представника позивача від 01.12.2016, до Ржищівської міської ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, про визнання положень ч. 6 ст. 71 Регламенту Ржищівської міської ради Київської області VІІ скликання незаконними та нечинними.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалась на те, що 04 грудня 2015 року Ржищівська міська рада Київської області шляхом прийняття рішення Ржищівської міської ради Київської області "Про затвердження Регламенту Ржищівської міської ради VII скликання" № 11-02-07 затвердила Регламент Ржищівської міської ради Київської області VII скликання. 13 червня 2016 року відповідач шляхом прийняття рішення Ржищівської міської ради Київської області "Про дострокове припинення повноважень Ржищівського міського голови ОСОБА_6А." № 336-17-07 доручив секретарю Ржищівської міської ради здійснювати повноваження Ржищівського міського голови з моменту дострокового припинення повноважень Ржищівського міського голови. Крім того, 13 червня 2016 року рішенням Ржищівської міської ради Київської області № 341-17-07 "Про обрання секретаря Ржищівської міської ради VII скликання" секретарем Ржищівської міської ради VII скликання було обрано ОСОБА_5, депутата Ржищівської міської ради VII скликання.

Ознайомившись з положеннями Регламенту ради, позивач, як виконуючий обов'язки міського голови, звернув увагу на положення ч. 6 ст. 71 Регламенту ради. Вищезазначені положення ч. 6 ст. 71 Регламенту ради передбачають порядок звільнення членів виконавчого комітету, заступників міського голови з питань діяльності виконавчих органів, керуючого справами міської ради, та зокрема вказують, що "питання про звільнення із займаних посад заступників міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради та керуючого справами, керівників утворених радою органів підлягає розгляду і обговоренню не раніше як через тиждень і не пізніше як через два тижні з моменту включення до порядку денного. Під час розгляду даного питання заступникам міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради та керуючого справами і керівникам вказаних органів повинно бути надане слово для виступу".

Позивач вважає, що вищезазначені положення фактично неправомірно розширюють повноваження відповідача й обмежують повноваження позивача як виконуючого обов'язки міського голови, встановлені Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", та є такими, що не відповідають чинному законодавству України, зокрема Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" та Кодексу законів про працю України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, питання щодо надання повноважень міській раді на звільнення членів виконавчого комітету, заступників міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради та керуючого справами, керівників утворених радою органів можуть бути врегульовані та прямо передбачені лише чинним законодавством України. Ржищівська міська рада Київської області своїми діями, а саме: шляхом затвердження Регламенту Ржищівської міської ради VII скликання, зокрема положень ч. 6 ст. 71 Регламенту Ржищівської міської ради VII скликання, фактично неправомірно розширила повноваження Ржищівської міської ради щодо обов'язкового прийняття рішення про звільнення заступників міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради та керуючого справами, керівників утворених радою органів.

На підставі вищевикладеного позивач в позові просить визнати положення ч. 6 ст. 71 Регламенту Ржищівської міської ради Київської області VІІ скликання, затвердженого рішенням Ржищівської міської ради "Про затвердження Регламенту Ржищівської міської ради VІІ скликання" № 11-02-07 від 04 грудня 2015 року, незаконними та нечинними з моменту прийняття рішення Ржищівської міської ради Київської області "Про затвердження Регламенту Ржищівської міської ради VІІ скликання" № 11-02-07 від 04 грудня 2015 року та зобов'язати Ржищівську міську раду Київської області невідкладно, після набрання законної сили, опублікувати резолютивну частину рішення Ржищівського міського суду Київської області, прийнятого за результатами розгляду адміністративної справи № 374/264/16-а за позовом виконуючої обов'язки міського голови, секретаря Ржищівської міської ради Київської області ОСОБА_5 до Ржищівської міської ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, про визнання положень ч. 6 ст. 71 Регламенту Ржищівської міської ради Київської області VІІ скликання, затвердженого рішенням Ржищівської міської ради "Про затвердження Регламенту Ржищівської міської ради VІІ скликання" № 11-02-07 від 04 грудня 2015 року, незаконними та нечинними, у виданні, в якому рішенням Ржищівської міської ради "Про затвердження Регламенту Ржищівської міської ради VІІ скликання" № 11-02-07 від 04 грудня 2015 року було офіційно оприлюднено.

19 грудня 2016 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшло заперечення представника відповідача ОСОБА_7, яке було уточнене в судовому засіданні 20 грудня 2016 року, в якому остання посилається на те, що так як відповідно до вимог Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" заступники сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючий справами (секретар) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради приймаються на службу в органи місцевого самосврядування шляхом затвердження відповідною радою, то звільнення таких посадових осіб з ініціативи власника або уповноваженого ним органу чи на вимогу профспілкового комітету, тобто за відсутністю волевиявлення самого працівника, теж має здійснюватися за рішенням відповідної ради.

Крім того, оскільки позивач набув повноважень виконуючої обов'язки міського голови, секретаря Ржищівської міської ради Київської області лише 15 червня 2016 року, то й дія положень ч. 6 ст. 71 Регламенту Ржищівської міської ради VІІ скликання розповсюдилася на позивача лише з 15 червня 2016 року, а відтак момент визнання положень ч. 6 ст. 71 Регламенту Ржищівської міської ради VІІ скликання такими, що впливають на права та обов'язки позивача не може бути визначений раніше дати призначення позивача на посаду виконуючої обов'язки міського голови, секретаря Ржищівської міської ради Київської області, тобто не раніше 15 червня 2016 року.

23 грудня 2016 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшло заперечення ОСОБА_4, в якому вона посилається на те, що в позовній заяві відсутнє посилання, яка саме норма закону порушена, та якій нормі закону протирічить дана норма Регламенту. Не зазначено також, яка норма Кодексу законів про працю порушена даною нормою Регламенту. В запереченні просить відмовити в задоволенні адміністративного позову виконуючої обов'язки міського голови, секретаря Ржищівської міської ради Київської області ОСОБА_5 до Ржищівської міської ради Київської області про визнання положень ч. 6 ст. 71 Регламенту Ржищівської міської ради Київської області VІІ скликання незаконними та нечинними.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 проти позову заперечила.

В судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 проти позову заперечила.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з нижчезазначеного.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених.

За положеннями ст. 69, 70, 71 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ст. 86 КАС України, зазначається, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією так і Законами України. Частиною 1 статті 3 Європейської Хартії місцевого самоврядування, яка набрала чинності для України 01.01.1998, передбачено, що місцеве самоврядування означає право і спроможність органів місцевого самоврядування в межах закону здійснювати регулювання та управління суттєвою часткою публічних справ, під власну відповідальність, в інтересах місцевого населення. Відповідно до статті 7 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Статтею 140 Конституції України передбачено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. У відповідності до ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. Статтею 10 вказаного вище закону передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" головною посадовою особою територіальної громади відповідного міста є міський голова.

Частиною 3 статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

В Рішенні Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16.04.2009 зазначено, що гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Такі ж положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними.

Регламентом ради та положенням про постійні комісії, що затверджуються радою, визначаються перелік, функціональна спрямованість і порядок організації роботи постійних комісій ради. Тобто вказаний закон визначає Регламент ради як документ, що регулює процедурні питання роботи ради та її комісій. Цей акт не може передбачати додаткових (крім визначених законом) повноважень ради, чи її постійних комісій. Він може лише деталізувати передбачені в законі повноваження, адаптувати їх до сфери компетенції певної постійної комісії.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" кожний має право оскаржити в суді неправомірні рішення, дії або бездіяльність органів державної влади, місцевого самоврядування та їх посадових осіб.

Судом встановлено, що рішенням Ржищівської міської ради "Про затвердження Регламенту Ржищівської міської ради VІІ скликання" № 11-02-07 від 04 грудня 2015 року було затверджено Регламент Ржищівської міської ради Київської області (а.с.6, 7-41).

У відповідності до приписів ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення сільської, селищної, міської ради у 5-ти денний строк з моменту його прийняття може бути зупинено сільським, селищним, міським головою і внесено на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень. Рада зобов'язана у двотижневий строк повторно розглянути рішення. Якщо рада відхилила зауваження сільського, селищного, міського голови і підтвердила попереднє рішення двома третинами депутатів від загального складу ради, воно набирає чинності.

Відповідно до ч. 15 ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування" порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються Регламентом ради, з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". До прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні.

Також регламентом ради та Положенням про постійні комісії, що затверджується радою, з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" щодо реалізації повноважень ради у здійсненні державної регуляторної політики відповідно до ч. 15 ст. 47 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначається перелік, функціональна спрямованість і порядок організації роботи постійних комісій.

Відповідно до Регламенту Ржищівської міської ради, затвердженого рішенням № 11-02-07 від 04 грудня 2015 року (п. 2 ст. 1), даний Регламент встановлює порядок діяльності, основні правила і процедури роботи Ржищівської міської ради, її органів і посадових осіб, у тому числі порядок скликання сесії міської ради, підготовки і розгляду нею питань, прийняття рішень міської ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок організації роботи постійних комісій та тимчасових контрольних комісій ради.

Пункт 6 статті 71 Регламенту ради, передбачає, що питання про звільнення із займаних посад заступників міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради та керуючого справами, керівників утворених радою органів підлягає розгляду і обговоренню не раніше як через тиждень і не пізніше як через два тижні з моменту включення до порядку денного. Під час розгляду цього питання заступникам міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради та керуючого справами і керівникам вказаних органів повинно бути надане слово для виступу.

Правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", Законом України "Про статус депутатів місцевих рад", Законом України "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів", цим та іншими законами України, відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється зокрема, на посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради шляхом затвердження відповідною радою. Звільнення з займаних посад посадових осіб органів місцевого самоврядування, крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, можливе на підставі та в порядку, визначеному Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування", та іншими законами. При цьому законом не передбачено прийняття рішень міською радою про звільнення заступників міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради. Передбачено лише звільнення секретаря ради в порядку, передбаченому законом (п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні") та прийняття рішення про дострокове припинення повноважень міського голови у випадках, передбачених законом (п. 16 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

В той час як відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" для заступника голови районної у місті, районної ради, першого заступника, заступника голови обласної ради передбачено, що повноваження можуть бути достроково припинені без припинення повноважень депутата відповідної ради за рішенням відповідної ради, що приймається шляхом таємного голосування. Тобто, законодавець в певних випадках конкретно передбачив порядок припинення повноважень рішенням відповідної ради.

Частина 2 ст. 2 Регламенту ради передбачає, що Регламентом ради встановлюється порядок скликання сесії ради, підготовки і розгляду питань, проведення засідань, прийняття рішень ради, порядок формування та організація роботи постійних та інших комісій ради, здійснення депутатської діяльності, обрання та затвердження посадових осіб та інші процедури, які випливають з повноважень ради, встановлених Конституцією та законами України.

Окрім того, згідно п. 5,7 ч. 4 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", повноваження щодо внесення на розгляд ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконавчого комітету відповідної ради належить виключного сільському, селищному, міському голові, який здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету.

За правилами ст. 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчий комітет міської ради, до якої входить заступник міського голови, утворюється відповідною радою на строк її повноважень, а персональний склад затверджується відповідною радою за пропозицією міського голови.

Отже, за змістом вказаної норми заступник міського голови (на відміну, наприклад, від заступника голови районної ради (статус якого передбачено ст. 56 вказаного Закону) не обирається відповідною радою, а затверджується за пропозицією міського голови.

Згідно роз'яснень, що надані п. 10.2 постанови пленуму ВАСУ "Про судове рішення адміністративній справі" від 20 травня 2013 р. № 7 вбачається, що зі змісту статті 162 КАС України випливає, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень. Визнання ж акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Таким чином, беручи до уваги все вищезазначене, суд приходить до висновку, що положення ч. 6 ст. 71 Регламенту Ржищівської міської ради Київської області VІІ скликання є незаконним, оскільки всупереч вимогам законодавства неправомірно з часу затвердження регламенту розширило повноваження міської ради, а тому визнається судом нечинним та моментом втрати чинності оскаржуваного положення регламенту слід визначити з часу прийняття рішення Ржищівської міської ради Київської області "Про затвердження Регламенту Ржищівської міської ради VІІ скликання" № 11-02-07 від 04 грудня 2015 року.

Суд не може прийняти до уваги твердження представника відповідача про те, що оскаржуване положення Регламенту є законним, оскільки звільнення заступника міського голови має відбуватися в такий же спосіб і в тому ж порядку як і призначення на дану посаду, так як воно не грунтується на нормах чинного законодавство, а саме: Законі України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Законі України "Про службу в органах місцевого самоврядування", згідно з положеннями ст. 7 якого зазначено, що на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим законом.

Суд не може прийняти до уваги твердження третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про те, що позивачем при зверненні з даним позовом було пропущено строки в зв'язку з чим позов підлягає залишенню без розгляду, оскільки дане твердження суперечить абз. 2 ч. 2 ст. 99 КАС України і дане питання вже було вирішене ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 23 грудня 2016 року.

Також судом не може бути прийняте до уваги твердження третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про те, що позивач повинна була звернутися до міської ради по питанню внесення змін до Регламенту, а вже в разі відмови внести відповідні зміни - звертатися до суду, оскільки позивачка скористалась одним із закріплених Конституцією способів захисту порушених прав особи - судовим.

Відповідно до п. 10.2 постанови пленуму ВАСУ "Про судове рішення адміністративній справі" від 20 травня 2013 р. № 7 ухваливши рішення про визнання нормативно-правового акта незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, і про визнання його з цих підстав нечинним, суд у порядку, визначеному частиною одинадцятою статті 171 КАС України, повинен зобов'язати орган, який видав оскаржуваний акт, невідкладно опублікувати резолютивну частину рішення суду у виданні, в якому такий акт було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст. 2, 3, 9, 71, 86, 158-163, 254 КАС України, ст. 12, 24, 26, 42, 51 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", суд -

ПОСТАНОВИВ :

Позов виконуючої обов'язки міського голови, секретаря Ржищівської міської ради Київської області ОСОБА_5 до Ржищівської міської ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, про визнання положень ч. 6 ст. 71 Регламенту Ржищівської міської ради Київської області VІІ скликання незаконними та нечинними, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати положення ч. 6 ст. 71 Регламенту Ржищівської міської ради Київської області VІІ скликання, затвердженого рішенням Ржищівської міської ради "Про затвердження Регламенту Ржищівської міської ради VІІ скликання" № 11-02-07 від 04 грудня 2015 року, незаконними та нечинними з моменту прийняття рішення Ржищівської міської ради Київської області "Про затвердження Регламенту Ржищівської міської ради VІІ скликання" № 11-02-07 від 04 грудня 2015 року.

Зобов'язати Ржищівську міську раду Київської області невідкладно, після набрання законної сили, опублікувати резолютивну частину рішення Ржищівського міського суду Київської області, прийнятого за результатами розгляду адміністративної справи № 374/264/16-а за позовом виконуючої обов'язки міського голови, секретаря Ржищівської міської ради Київської області ОСОБА_5 до Ржищівської міської ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, про визнання положень ч. 6 ст. 71 Регламенту Ржищівської міської ради Київської області VІІ скликання, затвердженого рішенням Ржищівської міської ради "Про затвердження Регламенту Ржищівської міської ради VІІ скликання" № 11-02-07 від 04 грудня 2015 року, незаконними та нечинними, у виданні, в якому рішенням Ржищівської міської ради "Про затвердження Регламенту Ржищівської міської ради VІІ скликання" № 11-02-07 від 04 грудня 2015 року було офіційно оприлюднено.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Ржищівський міський суд Київської області протягом десяти днів з моменту отримання копії повного тексту постанови.

Постанова у повному обсязі складена 27 грудня 2016 року.

Суддя