Справа № 461/8177/16-а
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/8177/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2016 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.,

секретар Мисько С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України у Львівські області про проведення перерахунку, виплату пенсії та відшкодування шкоди завданої бездіяльністю, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Львівській області про проведення перерахунку, виплату пенсії та відшкодування шкоди завданої бездіяльністю, з підстав, викладених в фабулі.

В обґрунтування позову покликається на те, що він перебуває на обліку в ОСОБА_2 управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян управління Пенсійного фонду України у Львівської області з моменту призначення пенсії (31.10.2015 року) та отримує пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, які звільнилися з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 60% грошового забезпечення. Зазначає, що проходив службу в органах внутрішніх справ, та був звільнений наказом ЛьвДУВС від 30.10.2015 року №764. Перед звільненням займав посаду начальника кафедри спеціальної фізичної підготовки факультету з підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції ЛьвДУВС. Пенсія позивача розраховується з посадового окладу працівника міліції, відповідно до положення про проходження служби МВС України з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій у розмірах, встановлених законодавством для працівників міліції. Обовязковими складовими грошового забезпечення, відповідно до Методичних рекомендацій від 30.06.2005 року і Указом № 926, кожного працівника міліції є: посадовий оклад, оклад на спеціальне звання, надбавка за вислуга років і стовідсоткова надбавка. Розрахунок окладу позивача та надбавок проводиться відповідно до прожиткового мінімуму встановленого станом на 2008 року. При цьому переконаний, що відповідно до Закону його пенсійне забезпечення є недостатнім..

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з аналогічних підстав, вважають його обґрунтованим та підставним. А тому просять адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача - ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України у Львівські області в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки.

Відповідно до ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності представника відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо необхідних доказів для її розгляду по суті, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, про причини неявки належним чином суд не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, а також розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ОСОБА_2 управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за по інвалідності (3 група інвалід війни) з 30.10.2015 року, у відповідності до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Перед звільненням з МВС України ОСОБА_1 займав посаду начальника кафедри спеціальної фізичної підготовки факультету з підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції ЛьвДУВС, в спеціальному званні майор міліції, що зазначено у наказі ЛьвДУВС від 30.10.2015 р. № 764, виданому по особовому складу.

Положенням ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції закону на момент призначення позивачу пенсії) перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських"

Як встановлено судом, 14.11.2016 року позивач звернувся до відповідача про перерахунок йому пенсії відповідно до зазначених положень Закону обравши порядок нарахування та обчислення пенсії виходячи із посадового окладу займаної ним посади, яку він обіймав у період з 01.01.2016 року.

ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 28.11.2016 року йому відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з огляду на те, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Порядком проведення перерахунку пенсії, призначених відповідно до цього Закону передбачено, що всі призначені відповідно до цього Закону пенсії підлягають перерахунку у звязку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у звязку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних видів грошового забезпечення та премій у розмірах, встановлених законодавством. При цьому перерахунок раніше призначених пенсій здійснюється на момент виникнення права на нього і проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Порядку перерахунок раніше призначених пенсій відповідно до Закону проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб які мають право на пенсію за Законом, або у звязку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій у розмірах, установлених законодавством. Окрім того, при зміні грошового забезпечення військовослужбовців чинним законодавством передбачено проведення масового перерахунку всіх пенсій військовослужбовцям, а не індивідуально по окремих особах.

Таким чином, на даний час відповідачем відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії виходячи із положень ст.ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції закону на момент призначення позивачу пенсії).

Однак, аналізуючи таку відмову через призму законності та обґрунтованості суд приходить до висновку про її протиправність виходячи з такого.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Як було встановлено в судовому засіданні, при виході на пенсію позивач займав посаду начальника кафедри спеціальної фізичної підготовки факультету з підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції ЛьвДУВС, в спеціальному званні майор міліції.

За таких обставин суд приходить до переконливого висновку про те, що ОСОБА_1 на момент виходу у відставку та призначення пенсії був наділений правом перерахунку пенсій, як особа начальницького складу органів внутрішніх справ України (міліції) відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції закону на момент призначення позивачу пенсії), зокрема виходячи з грошового забезпечення по посаді, а також позивач мав право на пенсію за вислугою років.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремі його положення, дії чи бездіяльність і скасувати або визнати не чинним рішення чи окремі його положення із зазначення способу його здійснення та про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії в порядку визначеному ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції закону на момент призначення позивачу пенсії) виходячи із грошового забезпечення за посадою начальника кафедри спеціальної фізичної підготовки факультету з підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції ЛьвДУВС, в спеціальному званні майор міліції.

Відповідно до п. 2 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015 року порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Вказані норми Закону є діючими, рішенням Конституційного суду України чи іншим законом скасовані не були, а отже підлягають обов'язковому застосуванню Кабінетом Міністрів України, органами Пенсійного фонду України та всіма органами державної влади на території України. Згідно з ч. 2ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011, визначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадянина та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень (абзац сьомий підпункту 2.1 пункту 2 Рішення). При цьому Конституційним Судом України взято до уваги статтю 22 Загальної декларації прав людини, за якою розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено і в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 21.10.2004 року (абзац шостий підпункту 2.1 пункту 2 Рішення).

Отже, одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

За таких умов вказані поняття мають застосовуватися у значенні, що визначені іншими законами України, що регулюють спільну сферу правовідносин - соціальний захист громадян, що звільнені, зокрема, з органів внутрішніх справ.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про підставність заявленого адміністративного позову, у звязку із чим його слід задовольнити визнавши відмову ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду у Львівській області у здійсненні перерахунку позивачу пенсії протиправною та зобовязати відповідача здійснити такий перерахунок. При визначенні періоду за який має бути здійснений перерахунок суд вважає за необхідне зазначити, що право позивача на отримання розміру пенсії виходячи з посадового окладу отримуваного ним на посаді начальника кафедри спеціальної фізичної підготовки факультету з підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції ЛьвДУВС, в спеціальному званні майор міліції, він набув на момент призначення такої пенсії ще в жовтні 2015 року, однак враховуючи визначені ст. 99 КАС України строки звернення до адміністративного суду, а також обовязок суду розглядати адміністративні спори в межах позовних вимог, слід зобовязати відповідача здійснити такий перерахунок за період, а саме з 01.01.2016 року. Окрім того, слід зобовязати відповідача здійснювати виплату такої пенсії в подальшому до відповідних змін у законодавстві.

В частині позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень має кожен громадянин за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування згідно ст. 56 Конституції України.

Згідно ч. 2 ст.95 Конституції України, виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Законами України Про державний бюджет України за відповідні роки кошти на виплату моральної шкоди Пенсійним фондом України не передбачались.

Згідно п. 2 ст. 72 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. Частиною 1 ст.73 Закону № 1058 визначено перелік статей, згідно яким можуть бути використані кошти Пенсійного фонду. Частина 2 ст.73 містить пряму заборону використання коштів Пенсійного фонду України на цілі, не передбачені Законом №1058.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачено відшкодування моральної шкоди органами Пенсійного фонду.

Відповідно до ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. У зв'язку з тим, що шкода відшкодовується за рахунок коштів Державного бюджету, а не бюджету Пенсійного фонду України, суд має притягнути як відповідача орган Державного казначейства України.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 №4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Крім того, особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювана шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

З урахуванням того, що позивачем не надано жодних доказів в обґрунтування в чому саме полягає заподіяння моральної шкоди позивачу, відсутнє підтвердження порядку обчислення заявленої до стягнення суми шкоди, в задоволенні позовних вимог в цій частині, слід відмовити.

Задовольняючи позовні вимоги частково, у відповідності до положень ст. 94 КАС України, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, слід покласти на відповідача шляхом їх стягнення з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Суд також вважає, що для забезпечення дотримання конституційного принципу обовязковості судового рішення та з метою забезпечення судового контролю за своєчасним і належним виконанням судового рішення, відповідно до положень ст. 267 КАС України, слід зобовязати відповідача подати до суду у місячний строк, з моменту отримання копії постанови суду, звіт про виконання судового рішення в частині негайного виконання постанови суду, та у місячний строк, з моменту набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення в решта частині.

Керуючись ст.ст.7-12, 86, 161, 162, 163, 167, 256, 267 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України у Львівській області, яка полягає у відмові ОСОБА_1, у перерахунку пенсії у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23 грудня 2015 року, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268», починаючи з 1 січня 2016 року без обмеження граничного розміру.

Зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23 грудня 2015 року, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268», починаючи з 1 січня 2016 року без обмеження граничного розміру.

Стягнути з ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Львівській області в користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 8 500 (вісім тисяч п'ятсот грн.).

Стягнути з ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривень 20 копійок.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати до суду у місячний строк, з моменту отримання копії постанови суду, звіт про виконання судового рішення в частині негайного виконання постанови суду, та у місячний строк, з моменту набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення в решта частині.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення або з дня отримання копії постанови.

Суддя І.Р.Волоско.