Справа № 695/3465/16-а
Суддя: Степченко М. Ю.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області Справа № 695/3465/16-а
номер провадження 2-а/695/97/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Степченка М.Ю.

при секретарі Біленко Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Золотоноша справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора УПД ГУНП в Черкаській області Савченка Юрія Олександровича про оскарження постанови про адміністративне правопорушення від 10.11.2016р. серія АН1 № 204846, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до старшого інспектора УПД ГУНП в Черкаській області Савченка Юрія Олександровича про оскарження постанови про адміністративне правопорушення від 10.11.2016р. серія АН1 № 204846.

Позивач мотивує свій позов тим, що 10.11.2016р.старший інспектор УДП ГУНП в Черкаській області Савченко Ю.О., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, нібито ним скоєне, виніс постанову серії АН1 № 204846, якою визнав його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Позивач вважає притягнення його до адміністративної відповідальності протиправним, оскільки в постанові вказано, що «ОСОБА_1 10.11.2016 року близько 11-50 год. керував автомобілем НОМЕР_1, в м. Золотоноша по вул. Леніна та не надав переваги в русі пішоходу, який переходив проїжджу частину по пішохідному переходу».

Але викладені в постанові факти не відповідають реальним обставинам справи, оскільки 10.11.16р. близько 12 год. він керував автомобілем НОМЕР_1, але не по вулиці Леніна як вказав інспектор, а по вул. Шевченка в напрямку від магазину „Торгівельний центр до магазину „Копілка, що розташований за адресою вул. Шевченка, 169. Під час руху він правил дорожнього руху не порушував, оскільки пішоходи через проїзну частину, по якій він рухався, не переходили. Не доїжджаючи до магазину „Копілка, в дзеркало заднього виду ОСОБА_1 помітив автомобіль поліції який рухався за автомобілем з включеними проблисковими маячками. Після того, як позивач помітив автомобіль поліції, на виконання правил дорожнього руху він прийняв вправо та зупинився на узбіччі дороги поблизу магазину „Копілка. До нього підійшов старший інспектор УПД ГУНП в Черкаській області Савченко Ю. О., який повідомив, що він порушив правила дорожнього руху, а саме рухаючись по вул. Леніна не надав перевагу в русі пішоходу, який переходив проїздну частину по пішохідному переходу. Оскільки по вул. Леніна позивач не рухався та й взагалі у м. Золотоноша немає такої вулиці, він пояснив інспектору, що правил дорожнього руху не порушував, рухався по вул. Шевченка, під час руху пішоходи через проїздну частину по якій він рухався не переходили. Інспектор наполягав на порушенні та повідомив, що порушення правил дорожнього руху зафіксовано на відео реєстратор. На вимогу до інспектора показати відео, на якому начебто позивач порушує правила дорожнього руху, інспектор відмовив, пояснюючи відмову, що він згідно закону не зобовязаний показувати відео. Таким чином, в разі, якщо дійсно 10 листопада 2016 року мав місце факт правопорушення, то інспектор повинен був опитати в якості свідка пішохода, якому не надав переваги в русі водій ОСОБА_1 Також відповідач позбавив його права на подачу доказів та на безпосередню участь у розгляді справи про адмінправопорушення, що є суттєвим порушенням процесу і само по собі є безумовною підставою для скасування будь-якого рішення про притягнення особи до адмінвідповідальності як неправомірного.

Крім вказаного, інспектором УПД ГУНП в Черкаській області Савченком Ю.О. під час винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення було порушено вимоги щодо процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення виходячи з того, що ст.276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, яким у даному випадку, є відділ поліції м. Золотоноша. Тобто, незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор УПД ГУНП в Черкаській області Савченко Ю.О. суттєво порушив права позивача.

Позивач з даною постановою не згоден та вважає, що вона винесена передчасно, без додаткової перевірки, як наслідок є незаконною та необґрунтованою, оскільки: порушено вимоги ст. 245 КУпАП, де вказано: «Завданням в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом…»; порушено вимоги ст. 280 КУпАП, де вказано: «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність…». Тому, на думку позивача, така поверхневість дослідження обставин правопорушення призвела до винесення постанови та накладення стягнення, яка є не обєктивною та незаконною і повинна бути скасована, а справа підлягає до закриття за відсутності складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 просив задовольнити позовну заяву з наведених у ній підстав, визнати незаконною та скасувати постанову старшого інспектора УПД ГУНП в Черкаській області Савченко Ю.О. по справі про адміністративне правопорушення серії АН1 № 204846 від 10.11.2016 року, за ч. 1 ст. 122 КУпАП про накладення нього адміністративного стягнення, а справу закрити.

Відповідач старший інспектор УПД ГУНП в Черкаській області Савченко Ю.О. у судове засідання не зявився та не надав письмових заперечень проти позову, хоча про день та час розгляду справи ставився до відома судом і не повідомив суд про причини неявки.

Суд, вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АН1 № 204846 від 10.11.2016 року вбачається, що позивач 10.11.2016 року близько 11-50 год. керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Золотоноша по вул. Леніна та не надав переваги в русі пішоходу, який переходив проїжджу частину по пішохідному переходу. За що ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП України і на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП є порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 24Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 4. ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Суд приходить до висновку, що належними доказами, що можуть підтвердити наявність адміністративного правопорушенні є фото- або відеофіксація, а як вбачається з оскаржуваної постанови у ній відсутній запис про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Відповідно до положень ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, постанова про адміністративне правопорушення виноситься при наявності правопорушення, а в даному випадку судом було встановлено, що правопорушення ОСОБА_1 не вчиняв, що підтверджується тим, що в справі відсутні докази фіксації того факту, що він вчинив дане порушення, не надані пояснення свідків, очевидців порушення, що само по собі є безумовною підставою для скасування рішення про притягнення особи до адмінвідповідальності як неправомірного. Крім того, в постанові не зазначено, який саме пункт Правил дорожнього руху порушив ОСОБА_1 Навпаки в ході розгляду справи представник позивача заперечував факт вчинення цього правопорушення, оскільки позивач по вул. Леніна не рухався, а рухався по вул. Шевченка та під час руху пішоходи через проїздну частину, по якій він рухався, не переходили, а інспектор УПД ГУНП в Черкаській області Савченко Ю.О. не спростував доказами цих заперечень в ході розгляду справи про адмінправопорушення, як не надав жодного доказу з передбачених ст. 251 КУпАП, які б підтверджував факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, хоча ст. 71 КАС України покладає обовязок доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на орган (субєкта) владних повноважень.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015р № 5-рп/2015, положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Крім вказаного, відповідачем не доведено, що він мав повноваження патрулювати 10.11.2016р. у м. Золотоноша, оскільки він являється старшим інспектором поліції УПД ГУНП в Черкаській області.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не містить достатніх доказів порушення позивачем ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, про які в ній зазначено. Жодних доказів того, що позивач не надав переваги в русі пішоходу, який переходив проїздну частину по пішохідному переходу , відповідачем суду не надано, тому позов належить задовольнити, і, як наслідок, - відповідно до п.1 ст.247 КУпАП України, провадження справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.251, ст.247, ст.287-288 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора УПД ГУНП в Черкаській області лейтенанта ОСОБА_3 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу КІА д.н. НОМЕР_2 10.11.2016р. за адресою вул.. Шевченка, 169 м. Золотоноша.

Визнати протиправними дії інспектора УПД ГУНП в Черкаській області лейтенанта ОСОБА_3 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності згідно постанови в справі про адміністративне правопорушення серія АН1 № 204846 від 10.11.2016р. у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Скасувати постанову інспектора УПД ГУНП в Черкаській області лейтенанта ОСОБА_3 в справі про адміністративне правопорушення серія АН1 № 204846 від 10.11.2016р., якою було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Провадження по справі закрити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4

Повний текст постанови виготовлений 23 грудня 2016 року.