Справа № 569/8953/16-а
Суддя: Харечко С.П. С. П.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/8953/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року м.Рівне

Рівненський міський суду Рівненської області у складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Левчук Д.О.,

за участю позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського об"єднаного управління Пенсійного Фонду України Рівненської області про визнання дій та рішень протиправними, зобов"язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

14 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, у якому просив визнати протиправними рішення та дії відповідача щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за списком №2, розділу XVII, підрозділу «а», затвердженим постановою ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 та списком №2, розділу XVII, підрозділу «а, робітники», позиція 2170100-а-16376, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10 березня 2016 року йому виповнилося 57 років, загальний стаж роботи становить більше 25 років і виходячи із наявного спеціального стажу роботи по Списку №2 він вважає, що має право виходу на пенсію на пільгових умовах до досягнення 60-річного віку. Зазначив, що 28 квітня 2016 року звернувся до Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області з приводу призначення пенсії на пільгових умовах, на яку отримав відповідь від 11.05.2016 року за №323/10 про відсутність права на таку пенсію. На підтвердження свого трудового стажу він надав копію відповіді та уточнюючу довідку про характер роботи та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, видану ПАТ «Рівненський завод «Газотрон» 15.08.2012 за №358, в якій стверджується, що він працював на даному підприємстві на посаді, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення. За даними уточнюючої довідки позивач працював: в період з 02.02.1981 року по 13.06.1984 року - наладчиком електровакуумного обладнання, в період з 10.08.1990 по 09.02.1992 відкатникам-вакуумникам, в період з 01.04.1993 по 30.01.1997 відкатникам вакуумникам.

Незважаючи на надання необхідних документів, відповідач відмовив йому у призначенні пільгової пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, про що надав письмову відповідь від 11.05.2016 року за №323/10. Підставою для відмови стало не підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення по списку №2 відкатникам-вакуумникам за результатами проведеної згідно наказу від 30.01.1997 року атестації робочих місць за умовами праці.

Згідно наданих суду заперечень проти адміністративного позову, відповідач не визнає позовні вимоги. Вказує, що підставами призначення пенсії за віком на пільгових умовах є:наявність професії та виробництва в Списках; підтвердження шкідливих умов праці безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено порядком, затвердженим Постановою КМ України від 01.08.1992 року №442. Відсутність хоча б однієї умови не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як встановлено в судовому засіданні, 28 квітня 2016 року позивач звернувся до Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою, за змістом якої просив відповідача надати йому розяснення діючого пенсійного законодавства. Із змісту відповідної заяви суд приходить до висновку, що вона не є заявою про призначення пенсії в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року. Інших достовірних доказів, які підтверджували факт і дату звернення позивача до відповідача за призначенням пенсії суду не надано. Суд не приймає до уваги визнання відповідачем факту звернення позивача за призначенням йому пенсії на пільгових умовах. За відсутності письмових доказів подання позивачем до відповідача після досягнення ним 57-річного віку письмової заяви про призначення пенсії суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 з такою заявою не звертався.

Відповідно до ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оскільки ОСОБА_1 28.04.2016 року не звертався до Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області за призначенням йому пенсії на пільгових умовах, а звертався за наданням розяснення щодо можливості отримання такої пенсії, то і задоволити його позов суд у цій частині не вважає можливим. Суд приходить до висновку, що не може бути зобовязано відповідача вчинити дії щодо необхідності вчинення яких (призначення пенсії) позивач не звертався.

Разом із тим, з метою повного захисту прав та законних інтересів позивача суд, керуючись ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе вийти за межі позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Як встановлено у судовому засіданні в листі №323/10 від 11 травня 2016 року Рівненське обєднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області зазначило відсутність підстав врахувати позивачу до пільгового стажу роботи за Списком №2 період його роботи з 02.02.1981 по 13.06.1984, зазначені в уточнюючій довідці від 15.08.2012 №358. Проте, в запереченні проти позову відповідачем належних аргументів на підтримку такої позиції надано не було.

На основі всебічного аналізу законодавства та досліджених матеріалів справи судом встановлено наступне.

За даними уточнюючої довідки ОСОБА_1 в період з 02.02.1981 року по 13.06.1984 року працював наладчиком електровакуумного обладнання цеху №1 у електровакуумному виробництві на протязі повного робочого дня, при 40-ка годинному робочому тижні. Інших робіт не виконував, що передбачено списком №2, розділ XVII, підрозділ I, пункт «а», як робітник на машинах і печах з газовими пальниками, затвердженим ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173. Зазначені обставини суд визнає підтвердженими і достовірними та приймає їх до уваги при прийнятті даного рішення.

На підтвердження свого трудового стажу ОСОБА_1 надав копію сторінок трудової книжки, яка відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача з №5 по №7 в період з 02 лютого 1981 року (наказ №123 від 29.01.1981р.) по 13 червня 1984 року (наказ №340 від 13.06.1984 р.) позивач працював наладчиком електровакуумного обладнання.

Пунктом «а» підрозділу I розділу XVII Списку №2, затвердженого ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, виконувані позивачем роботи на електровакуумному обладнанні, віднесені до переліку робіт занятість на яких дає право виходу на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності свого рішення та дій щодо неможливості зарахувати позивачу до пільгового стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах за списком №2, періоду його роботи наладчиком електровакуумного обладнання з 02.02.1981 року по 13.06.1984 року з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин справи та вимог законодавства.

Атестація робочих місць здійснювала на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №422.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків №1 і "2, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилась чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядку проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Як вбачається з записів трудової книжки, період роботи позивача з 01.04.1993 року по 30.01.1997 року атестацією робочих місць професія на якій перебував ОСОБА_1 не підтверджена на пільгове пенсійне забезпечення. Тому суд, не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині.

Керуючись ст.ст. 11,17, 18, 71, 94, 161, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Рівненського об"єднаного управління Пенсійного Фонду України Рівненської області про визнання дій та рішень протиправними, зобов"язання вчинити певні дії- задовольнити частково.

Визнати рішення та дії Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, які полягали в не зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах за пунктом «а» підрозділу I розділу XVII Списку №2, затвердженого ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, періоду його роботи наладчиком електровакуумного обладнання цеху №1 Рівненського заводу імені 60 річчя Жовтня з 02.02.1981 року по 13.06.1984 року протиправними.

Зобовязати Рівненське обєднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області зарахувати до спеціального (пільгового) стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах згідно із Списком №2, затвердженим ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, період роботи ОСОБА_1 з 02.02.1981 року по 13.06.1984 року на посаді наладчика електровакуумного обладнання цеху №1 Рівненського заводу імені 60 річчя Жовтня.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

ОСОБА_4 набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Харечко С.П.