Справа № 331/5540/16-а (2-а/331/160/2016)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
23 грудня 2016 року справа № 331/5540/16-а (2-а/331/160/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.
суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальону № 4 УПП у м. Запоріжжя ДПП Ігнатової Світлани Анатоліївни, третя особа - Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції про визнання дій незаконними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальону № 4 УПП у м. Запоріжжя ДПП Ігнатової Світлани Анатоліївни (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача;

- скасувати як незаконну постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 043562;

- провадження в адміністративній справі закрити відповідно до п.1 ч.1 ст. 241 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти 1 батальйону 4 УПП у м. Запоріжжя ДПП рядового поліції Ігнатової Світлани Анатоліївни, третя особа Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції про визнання дій незаконними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задоволено.

Визнано протиправними дії інспектора роти 1 батальйону 4 УПП у м. Запоріжжя ДПП рядового поліції Ігнатової Світлани Анатоліївни щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 05 серпня 2016 року серії АР № 043562.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 05 серпня 2016 року серії АР № 043562 винесену інспектором роти 1 батальйону 4 УПП у м. Запоріжжя ДПП рядовим поліції Ігнатовою Світланою Анатоліївною про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а провадження по справі закрито.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції звернулося з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції було винесено за відсутності відповідача, що позбавило його можливості надати належні та допустимі докази правомірності своїх дій, як суб`єкта владних повноважень. Зазначено, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач оцінила докази, які свідчили про вчинення водієм правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, і відеозапис порушення, який є належним та допустимим доказом та буде наданий до суду апеляційної інстанції, з огляду на що постанова серії АР № 043562 від 05.08.2016 року у повній мірі відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 серпня 2016 року в 09-00 годин в м. Запоріжжя ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MITSUBISHI PAJERO, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Гребельна користувався засобом зв`язку (мобільним телефоном), тримаючи його у руці, чим порушив вимоги п. 2.9 «д» ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 05 серпня 2016 року серії АР № 043562, винесену інспектором патрульної поліції 1 роти 4-го батальйону УПП у м. Запоріжжі ДПП України рядовим поліції Ігнатовою С.А. було застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В оскаржуваній постанові будь-які відмітки про отримання її копії позивачем відсутні (а.с.6).

Скасування вказаної постанови і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем жодних доказів вини позивача та правомірності прийнятого ним рішення надано не було.

Колегія суддів апеляційного суду частково погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до вимог п. 2.9 «д» Правил Дорожнього руху України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Тобто, доказуванню підлягає факт користування позивачем засобом зв`язку (тримаючи у руці) під час руху транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, документальних доказів на підтвердження скоєння позивачем правопорушення відповідачем не надано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції.

З цього приводу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач стверджував, що він не розмовляв по телефону під час керування транспортним засобом, не визнавав себе винним під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 72 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, обґрунтовуючи свою позицію, відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції не дослідив відеозапис, яким підтверджується вчинення позивачем адміністративного правопорушення, та зазначено, що такий відеозапис буде наданий до суду апеляційної інстанції.

В той же час, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, ні відповідачем, ні апелянтом так і не було надано до суду апеляційної інстанції до 23 грудня 2016 року відповідний відеозапис.

Враховуючи те, що відповідачем, всупереч ст. 71 КАС України, не доведено із зазначенням конкретних доказів, визначених ст. 251 КУпАП, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про неправомірність складеної відносно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про задоволення позову відносно визнання протиправними дій та скасування останньої - обґрунтованим.

При цьому посилання заявника апеляційної скарги на те, що інспектор Ігнатова С.А. не була присутня у судовому засіданні, з огляду на що не змогла надати належні та допустимі докази правомірності оскаржуваного рішення, колегією суддів апеляційного суду визнаються безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про наступні судові засідання відповідно до розписок, що містяться в матеріалах справи, та не з`явилася в судове засідання з незалежних від суду причин, клопотань про відкладення розгляду справи також не подавала.

З огляду на те, що відповідачем не було надано ані до суду першої інстанції, ані до апеляційного суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення позивачем, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Натомість, приймаючи рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП розгляд даної справи відбувається за правилами КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Беручи до уваги, що за приписами ст. ст. 105, 162 КАС України адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання .

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальону № 4 УПП у м. Запоріжжя ДПП Ігнатової Світлани Анатоліївни, третя особа - Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції про визнання дій незаконними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення в частині закриття провадження у справі - скасувати та прийняти нове рішення в цій частині про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2016 року - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко