Справа № 813/2538/16
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року № 813/2538/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий-суддя Кедик М.В.

секретар судового засідання Новак Л.М.,

за участю:

позивач не прибув,

представник відповідача не прибув,

треті особи не прибули

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" до відділу державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача АТ "УкрСиббанк" про скасування постанови в частині,-

встановив:

товариство з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" (далі позивач, ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ") звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до відділу державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача АТ "УкрСиббанк", в якому просить суд скасувати постанову в частині арешту майна, а саме: житлового будинку під номером 67 (шістдесят сім), який знаходиться за адресою: Львівська обл., Самбірський р-н, с. Воютичі, вул. Шевченка, на яке накладено арешт в рамках виконавчого провадження відкритого відділом державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції на підставі виконавчого напису від 22.12.2009 ВМК № 959055.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до договору факторингу ТОВ ''Кей-Колект'' має право вимоги за договором Іпотеки від 18.08.2006 на нерухоме майно: житлового будинку під номером 67, який знаходиться за адресою: Львівська обл., Самбірський р-н, с. Воютичі, вул. Шевченка, однак набути право власності не має можливості, оскільки державним виконавцем на вказане майно накладено арешт. Стверджує, що наявність арешту на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, порушує права і законні інтереси позивача, як іпотекодержателя, оскільки ускладнює звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог іпотекодержателя.

Представник позивача у судове засідання не прибув, подав до суду клопотання від 22.12.2016 вх. № 3678ел, у якому просить суд здійснювати розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, заперечень на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Треті особи в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

За таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати за відсутності сторін у справі на підставі наявних в матеріалах справи доказів, відповідно до ст. 71, 128 КАС України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

18.08.2006 між ОСОБА_1 (далі-позичальник) та АКІБ ''УкрСиббанк'' (далі-банк) укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 (далі - кредитний договір), згідно з п.1.1 якого банк зобовязується надати позичальнику, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 10000 дол. США та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 50500, 00 грн за курсом Національного банку України.

Згідно пункту 2.1 Розділу 2 кредитного договору, у забезпечення виконання зобов'язання позичальника за даним договором банком приймається застава нерухомості, а саме, житлового будинку, який знаходиться за адресою: Львівська обл., Самбірський р-н, с. Воютичі, вул. Шевченка, 67.

В забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором, між ОСОБА_1 (іпотекодавець) і АКІБ ''УкрСиббанк'' (іпотекодержатель) укладено договір іпотеки від 18.08.2006, згідно умов якого іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно житловий будинок, який знаходиться за адресою: Львівська обл., Самбірський р-н, с. Воютичі, вул. Шевченка, 67, що є власністю іпотекодавця.

12.12.2011 відповідно до договору факторингу № 1, ПАТ ''УкрСиббанк'' відступило ТОВ ''Кей-Колект'' свої права вимоги за вищевказаними зобов'язаннями.

12.12.2011 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3, було посвідчено договір відступлення права вимоги, у зв'язку з укладенням між Цедентом (ПАТ ''УкрСиббанк'') та Цесіонарієм (ТОВ ''Кей-Колект'') договору факторингу від 12.12.2011 № 1.

Відповідно до умов вказаного вище нотаріально посвідченого договору відступлення права вимоги, цедент передає, а цесіонарій приймає право вимоги за договорами іпотеки, зазначеними у додатку № 1 до цього договору.

При зверненні до нотаріуса, ТОВ ''Кей-Колект'' стало відомо, що на майно третьої особи, у тому числі на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за іпотечним договором накладено арешт в рамках виконавчого провадження відкритого відділом державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції на підставі виконавчого напису від 22.12.2009 ВМК № 959055.

Вважаючи неправомірними дії відповідача по накладенню арешту на нерухоме майно, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV, в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно з частиною 8 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно з статтею 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог.

Згідно з частинами 1,2 статті 60 Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

З системного аналізу викладеного вбачається, що іпотекодержатель, у разі виникнення підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, визначених статті 33 Закону України «Про іпотеку» наділений правом на звернення до суду з позовом про визнання права на це майно і про зняття арешту в порядку статті 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Як видно із матеріалів виконавчого провадження № 16877021, таке відкрито державним виконавцем на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області від 22.12.2009 про звернення стягнення на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку (кадастровий номер :01:005:0056), яка призначена для обслуговування житлового будинку, що знаходиться в с. Воютичі, вул. Шевченка, 67, Самбірського району та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу в сумі 62317,11 грн.

У матеріалах цього виконавчого провадження також міститься постанова державного виконавця ВДВС Самбірського МУЮ від 27.06.2014 про закінчення виконавчого провадження, відповідно до пункту 2 якої державний виконавець постановив припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.

Отже у виконавчому провадженні № 16877021, відкритому на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області від 22.12.2009, врамках якого позивач просить скасувати постанову в частині арешту майна, чинність арешту припинена.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких необхідно відмовити.

Щодо судового збору, то такий на підставі статті 94 КАС України покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Кедик М.В.

Повний текст постанови складено 27.12.2016.