Справа № 226/1890/16-а
Суддя: Салькова В. С.
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/1890/16-а
Провадження № 2-а/226/75/2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

28.12.2016 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Пікало К.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Мирнограді Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області (далі за текстом управління) про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії, в якому фактично просить визнати протиправним і неправомірним рішення УПФУ в м. Димитрові Донецької області № 10679/03 від 25.10.2016 року та зобовязати відповідача провести перерахунок її пенсії з урахуванням в повному обсязі довідки від 20.10.2016 року № 01-21/702 та довідки про інші види виплат від 20.10.2016 року № 01-21/703 із застосуванням загального проценту розрахунку пенсії 82% від суми заробітної плати, з якої сплачувались страхові внески на загальнообовязкове державне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», в редакції, чинній на час призначення пенсії. Свої вимоги обґрунтувала тим, що перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком у зв'язку з виходом на пенсію, призначену на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу» з 22.06.2004 року. 29.12.2006 року вона звільнилась з посади начальника фінансового управління Димитровської міської ради, має стаж посадової особи в органах місцевого самоврядування 12 років 10 місяців 8 днів, у зв'язку з чим отримує пенсію з урахуванням загального проценту розрахунку пенсії 82% від суми заробітку, з якого сплачувались страхові внески. При цьому довідки, надані нею для розрахунку пенсії, а к 2008 році для перерахунку, були складені за формою, де відображалися не всі складові заробітної плати, виплачені їх за останні 24 місяці перед виходом на пенсію. Так, не були враховані суми матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, премії, грошова допомога при виході на пенсію, індексація заробітної плати, з яких в повному обсязі сплачувались страхові внески, що суттєво вплинуло на розмір її пенсії. 20.10.2016 року вона звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по заробітній платі та включення не врахованих сум, надала відповідні довідки. Рішенням відповідача від 25.10.2016 року № 10679/03 їй було відмовлено у перерахунку пенсії. Відповідач обґрунтував відмову посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, яким передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Законів України» Про службу в органах місцевого самоврядування» та «Про державну службу». Відповідач зазначив в рішенні, що з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, тому провести перерахунок пенсії згідно з наданою заявою по заробітній платі є неможливим. Натомість, позивач вважає, що ця норма закону поширюється лише на тих осіб, яким пенсії призначалися після 01.06.2015 року спеціальними законами, а не на тих осіб, яким ці пенсії призначалися в минулому часі, тобто, стосується лише призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій. Отже, в її випадку необхідно було застосовувати законодавство України, яке було чинним на момент призначення їй пенсії. Вважає, що рішення є протиправним, оскільки застосований закон, який погіршує її існуюче становище, звужує її права та свободи. Позивач просить суд задовольнити її вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, обґрунтувавши їх викладеними в позові відомостями. Зазначила, що дізналась по те, що не всі виплати були враховані при нарахуванні та перерахунку їй пенсії лише в жовтні 2016 року, коли звернулася за отриманням довідки до фінансового управління. Фактично вона працювала до квітня 2016 року, зараз не працює, тому здійснення перерахунку пенсії за новим окладом з включенням до неї всіх належних сум для неї є важливим. Просила суд задовольнити її позов.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилалася в судовому засіданні на письмові заперечення відповідача. Так, вважає правомірною відмову у перерахунку пенсії позивача, яка дійсно з 22.06.2004 року знаходиться на обліку управління та отримує пенсію, призначену на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу», у розмірі 80% від посадового окладу з урахуванням надбавок, передбачених вказаним Законом. 20.10.2016 року ОСОБА_1 звернулася до управління із заявою про перерахунок пенсії по заробітній платі, надавши довідки про те, що вона працювала у фінансовому управлінні Димитровської міської ради на посаді начальника управління та заробітна плата спеціаліста відповідної категорії з 01.05.2016 року складає 4302 гривні. 25.10.2016 року відповідач своїм рішенням № 140490 відмовив позивачу у перерахунку пенсії. Статтею 37 Закону України «Про державну службу» № 3723 у редакції, яка була чинною на момент призначення пенсії позивачу, передбачалось, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Однак в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось. Законом України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2015 року, внесено зміни до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723 і викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України». При цьому зазначає, що Законом України «Про державну службу» № 889-VIIІ від 10.12.2015 року (набрав чинності з 01.05.2016 року) визнано Закон України «Про державну службу» № 3723 таким, що втратив чинність, крім окремих положень статті 37, що на цей час застосовується при первинному призначенні пенсії до осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. Тобто, ст.ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, з 01.05.2016 року втратили чинність.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02.03.2015 року, в разі не прийняття до 01.06.2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до низки Законів України, зокрема, Закону України «Про державну службу». Позивач посилається на звуження діями відповідача її прав і свобод, однак відмова в перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру отримуваної пенсії і не є звуженням обсягу вже набутих ОСОБА_1 прав, ніяким чином не позбавляє її права на соціальний захист. Крім того, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, а нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії, є статті 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, який діяв на час призначення пенсії. Право на призначення пенсії позивачу виникло з 22.06.2004 року і їй була призначена пенсія згідно з діючим на той час законодавством. Розмір заробітної плати спеціаліста відповідної категорії був підвищений з 01.05.2016 року, тобто на той момент, коли норми раніше діючого законодавства, якими передбачались перерахунки пенсій державним службовцям, вже втратили чинність. Також з урахуванням п.п. 10, 12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» № 889, якими на теперішній час регулюється порядок первинного призначення пенсій державним службовцям, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, пенсія призначається в розмірі 60% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Як наслідок, можливість перерахунку пенсії позивачу з урахуванням загального проценту розрахунку пенсії 80% від суми заробітної плати (в тому числі з урахуванням надбавок і доплат до посадового окладу, зазначених у довідках № 01-21/702, № 01-21/703) є безпідставним і неможливим.

Стосовно не проведення управлінням перерахунку пенсії позивачу на підставі нормативних документів, які втратили чинність, зазначила наступне. У мотивувальній частині рішення від 03.10.1997 року № 4-зп Конституційний Суд України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайно є практика, коли наступний в часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього.

Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Тобто, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії положення ст.ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723 від 16.12.1993 року вже втратили чинність, тому в Управління відсутні підстави для їх застосування. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (набрала чинності з 15.12.2015 року) було внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», а саме виключено п.4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу». Тому, постановою Кабінету Міністрів України № 1013 регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати. Таким чином, з 15.12.2015 року діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України здійснювати перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу». Пенсії призначені згідно із Законом України «Про державну службу» № 3723, перераховуються тільки у випадку, якщо складові пенсійної виплати (надбавки, підвищення, доплати тощо) визначаються залежно від розміру прожиткового мінімуму. Крім цього, Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних виплат. Отже, одним з визначальних елементів урегулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністра України, Міністра соціальної політики України, його першого заступника та заступника, наказами Фонду та постановами правління Фонду, дорученнями Голови правління Фонду, актами місцевого самоврядування та наказами головного управління ПФУ в Донецькій області, Положеннями про управління ПФУ в районах, містах, районах у містах, а також в об'єднаних управліннях, затвердженим постановою правління ПФУ № 28-2 від 22.12.2014 року. Вважає, що управління прийняло рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу на підставі діючого законодавства України, тому просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 22.06.2004 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області як отримувач пенсії за віком, призначеної на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року.

20.10.2016 року ОСОБА_1 звернулася до управління із заявою про перерахунок пенсії по заробітній платі відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року. Згідно з довідкою про заробітну плату № 01-21/702 від 20.10.2016 року, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, заробітна плата на посаді начальника фінансового управління Димитровської міської ради (нині фінансового управління Мирноградської міської ради), яку обіймала позивач, станом на 01.12.2015 року становить: посадовий оклад 1812,00 гривень, доплата за ранг 100 гривень, надбавка за вислугу років 382,40 гривень, надбавка за високі досягнення у праці 1147,20 гривень, премія 860,40 гривень, всього 4302,00 гривень.

Також ОСОБА_1 надана довідка № 01-27/703 від 20.10.2016 року, якою фінансове управління Мирноградської міської ради засвідчує, що ОСОБА_1 як начальнику фінансового управління за період з 01.01.2005 року по 29.12.2006 року виплачено: індексація заробітної плати в сумі 205,258 гривень, допомога на оздоровлення в сумі 1685,84 гривень, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань в сумі 1425,00 гривень, премії в сумі 800,00 гривень, грошова допомога при виході на пенсію в сумі 9050 гривень, всього 13166,12 гривень. Ці суми позивач також просила врахувати при перерахунку її пенсії.

Рішенням від 25.10.2016 року № 140490 відповідач відмовив в перерахунку пенсії позивача по заробітній платі з посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213, відповідно до якого з 01.06.2015 року норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначена відповідно до Закону України «Про державну службу», скасовані, а тому з 01.06.2015 року раніше призначені пенсії не перераховуються.

Вислухавши сторони у справі, дослідивши надані суду докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (набрав чинності з 01.04.2015 року, далі Закон № 213-VIII), в разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

За змістом підпункту 1 пункту 2 розділу ХІ Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015 року, набрав чинності з 01.05.2016 року, далі Закон № 889-VІІІ), визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-XII, крім, ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що положення ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року, які визначали умови та порядок перерахунку пенсії державним службовцям, втратили чинність з дня набрання чинності Законом № 889-VІІІ, а саме, з 01.05.2016 року.

Отже, на час підвищення посадових окладів державним службовцям відповідно до Закону № 889-VІІІ (діє з 01.05.2016 року) та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії на підставі ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року, зазначена норма втратила чинність.

До того ж, на це й вказує п.2 постанови Пленуму ВСУ № 16 від 16.09.2016 року «Про відмову у зверненні до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо конституційності ст.371 Закону України від 16.12.1993р. № 3723-XII «Про державну службу».

Відповідно до ст. 90 Закону № 889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також з урахуванням п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ.

За положеннями ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він повинен був прийняти рішення на підставі нормативно-правових актів, що діяли на час звернення позивача за перерахунком пенсії.

Крім іншого, право на пенсію позивач реалізував у 2004 році та нарахування пенсії здійснено у розмірах, встановлених статтею 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року в редакції, чинній на час її призначення.

Проте, право на перерахунок пенсії виникає, за загальним правилом, або у зв'язку зі збільшенням стажу, або збільшенням розміру заробітної плати та може бути реалізовано на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що на теперішній час питання перерахунку призначених пенсій державних службовців регулюється Законом № 889-VІІІ, що діє з 01.05.2016 року.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Тобто, до вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи застосовується той закон, під час чинності якого вони здійснюються.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог.

Виходячи з дискреційних повноважень Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області, суд вважає необхідним зобов'язати відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії по заробітку від 20.10.2016 року та включення до розрахунку пенсії зазначених позивачем сум відповідно до норм діючого законодавства на час звернення позивача за перерахунком пенсії.

Зазначений спосіб судового захисту узгоджується з повноваженнями суду при вирішенні справи відповідно до абз. 10 ч. 2 ст. 162 КАС України та дискреційними функціями відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі ст.ст. 22, 58, 64 Конституції України, ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року, Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015 року та керуючись ст.ст. 11, 17-18, 94, 99, 158-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області № 140490 від 25.10.2016 року про відмову в перерахунку пенсії по заробітній платі.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії по заробітній платі від 20.10.2016 року відповідно до норм діючого законодавства.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений і підписаний в нарадчій кімнаті 30.12.2016 року.

Суддя В.С. Салькова