Справа № 442/640/16-а
Суддя: Коваль Р. Г.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/640/16-а
Провадження № 2-а/442/49/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді: Коваля Р.Г.,

при секретарі: Антоненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Дрогобицького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання протиправною бездіяльності та спонукання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не поновлення ОСОБА_1 виплати пенсії за віком та зобов»язання відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії за віком останній відповідно до норм чинного законодавства та поновити її виплату з 30.11.2012 року.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилися. В позові просили суд розглядати справу за їхньої відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, заперечив проти задоволення позову, посилаючись на письмове заперечення, просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив, що до січня 1999 року позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2, та отримувала пенсію за віком. Виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, в зв'язку з чим виплату пенсії їй було припинено.

З оглянутої заяви про призначення/перерахунок пенсії від 30.11.2015 року вбачається, що представник позивача - ОСОБА_2 звертався до відповідача з відповідною заявою, в якій просив здійснити перерахунок та поновити виплати пенсії за віком позивачу в розмірах відповідно до чинного законодавства.

З оглянутого листа відповідача за № 30/03-13 від 04.01.2016 року вбачається, що представнику позивачу в задоволенні поданої ним заяви було відмовлено та повідомлено, що заява про поновлення виплати пенсії подається особисто за місцем проживання (реєстрації).

Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 р. визнано не конституційними положення п. 2 частини 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та втратили силу з моменту прийняття Конституційним Судом України рішення.

Зокрема, п. 3 резолютивної частини рішення звернуто увагу Верховної Ради України на необхідність приведення у відповідність до Конституції України (254к/96-ВР) положень інших законів, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору, а також прийняття закону про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними.

До наступного часу необхідних нормативних актів не прийнято, в зв'язку з чим позивач була змушена звернутися до Управління Пенсійного фонду України через представника.

За своїм змістом рішення Конституційного Суду України надає висновок щодо неконституційності положень Закону щодо осіб, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Відповідно ст. 152 Конституції України - Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, після ухвалення рішення Конституційним Судом України у позивача відновилось право на отримання раніш нарахованої та призначеної пенсії, а в Управління Пенсійного фонду відновився обов'язок поновити виплату пенсії та виплатити її на першу вимогу заявника.

Верховний Суд України в постанові у справі № 21-180а15 від 12.05.2015р. при вирішенні питання щодо періоду, з якого має бути поновлена пенсія, зазначив:

« ...колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що з дня набрання чинності Рішенням № 25-рп/2009 щодо неконституційності положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті' 51 Закону № 1058-ІУ виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону. З цього часу управління ПФУ має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.»

Відповідно ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають особи, яким до Дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно ч.2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому ст. 46 цього Закону.

Відповідно ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Відповідно п. 2.8. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії здійснюється за документами, що є у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії.

Частиною 3 статті 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Відповідно ч.2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставами для їх обмеження.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообовязковим соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ та організацій і інших джерел соціального забезпечення.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність захисту права позивача на здійснення перерахунку розміру пенсії за віком відповідно до норм чинного законодавства та поновити її виплату з 30.11.2012 року, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 11 КАС України.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.71 ч.2 КАС України, адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Будь-яких інших доказів правомірності відмови щодо не поновлення виплати пенсії за віком позивачу представником відповідача надано суду не було, а тому суд вбачає підставність позовних вимог і можливість до їх задоволення.

Керуючись ст. ст. 11 ч.2, 138, 139, 160, 161,167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Визнати неправомірними дії Дрогобицького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо не поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1.

Зобов»язати Дрогобицьке об»єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області здійснити перерахунок розміру пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до норм чинного законодавства та поновити її виплату з 30 листопада 2012 року.

Стягнути з Дрогобицького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на користь ОСОБА_1 сплачений по справі судовий збір у розмірі 551 (п»ятсот п»ятдесят одну) гривню 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Львівської області через суд першої інстанції з моменту її проголошення шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги.

Суддя: Коваль Р.Г.