Справа № 607/11164/16-а
Суддя: Ломакін В. Є.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2016 Справа №607/11164/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Ломакіна В.Є.

при секретарі с/з ОСОБА_1,

за участю позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Тернополі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР від 087732 від 01 жовтня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Управління патрульної поліції у м. Тернополі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР від 087732 від 01 жовтня 2016 року, якою його було визнано винним за ч.1 ст. 122 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення вимог дорожнього знаку «Вїзд заборонено». Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що Правил дорожнього руху він не порушував. З цих підстав, ОСОБА_2 вважає, що оскаржувана постанова винесена незаконно, а тому просить її скасувати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав із підстав викладених у позовній заяві та просить постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР від 087732 від 01 жовтня 2016 року скасувати, оскільки даного правопорушення він не вчиняв.

Представник відповідача УПП у м. Тернополі ДПП ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР від 087732 від 01 жовтня 2016 року складена у відповідності до вимог закону, а тому в задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши доводи позивача, представника відповідача, оглянувши матеріали справи, відеофіксацію, наданою представником відповідача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, суд прийшов до наступного висновку та встановив такі факти:

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР від 087732 від 01 жовтня 2016 року, ОСОБА_2 01 жовтня 2016 року о 06 год. 45 хв. по вул. Листопадова в м. Тернополі, керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «Вїзд заборонено» та здійснив рух у забороненому напрямку чим порушив п. 8.4 ПДР України.

Вказаною постановою до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно п. 3.21 (д.1) Правил дорожнього руху України, «Вїзд заборонено» - забороняється вїзд усіх транспортних засобів.

Відповідальність згідно ч.1 ст. 122 КУпАП настає, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків.

Посилання позивача на те, що винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, без складання протоколу про адміністративне правопорушення свідчить про незаконність оскаржуваної постанови, суд вважає безпідставними виходячи з наступного.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п.1.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Вказана норма також зафіксована в ч.3 ст. 258 КУпАП, згідно якої протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином, суд вважає, що оскаржувана постанова, відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки інспектором поліції при її винесенні, виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного зясування обставин вирішено справу.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні із дотриманням вимог ст. 251 КУпАП встановлено, що ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом, здійснив рух у забороненому напрямку в порушення вимог п. 8.4 (в) ПДР України. Обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, повністю викладені в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР від 087732 від 01 жовтня 2016 року, які є обєктивними та вказують на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а тому при постановленні рішення, суд не приймає до уваги пояснення позивача викладені ним у позовній заяві та в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що в даному випадку заявлені позивачем вимоги про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважені вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, який до відповідальності притягується вперше, його майновий стан, обставини, за яких було вчинено правопорушення, а саме не було спричинено будь-яких перешкод та шкоди іншим учасникам дорожнього руху, відсутність негативних наслідків вчинення правопорушення, тобто характер даного правопорушення був незначний, а тому суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Вина ОСОБА_2 доведена матеріалами адміністративної справи, однак суд вважає, що його дії є малозначними, а тому його слід звільнити від адміністративної відповідальності, а провадження в справі закрити.

Керуючись ст.ст. 22, 122, 247, 251, 254, 258, 289, 293 КУпАП, ст.ст. 1, 10, 11, 18, 71, 128, 158 163, 171-2, 186 КАС, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14, п. 8.4 ПДР України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР від 087732 від 01 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 122 КУпАП провадженням закрити, у звязку із малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ломакін В.Є.

Головуючий суддяОСОБА_4