Справа № 802/2051/16-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 грудня 2016 р. Справа № 802/2051/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом: Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області до: товариства з обмеженою відповідальністю "Великий ярмарок" про: стягнення заборгованості та накладення арешту

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Жмеринська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Вінницькій області з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Великий ярмарок" про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на 08.12.2016 року, внаслідок порушення податкового законодавства щодо сплати податків та зборів у встановлені законом строки відповідач має заборгованість перед бюджетом. Зокрема, борг по орендній платі за землю з юридичних осіб у розмірі 82 963,46 грн. Наведені обставини слугували підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Від представника позивача через канцелярію суду за вх. №27801 від 13.12.2016 року надійшло клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні. Позовні вимоги представник підтримує у повному обсязі та просив задовольнити адміністративний позов.

Відповідач в судові засідання 13.12.2016 та 27.12.2016 не з'явився, уповноваженого представника не направив, про причини неявки, суд не повідомив. Кореспонденція, що відправлялась на адресу товариства на адресу суду повернулась з відміткою на конверті поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з ч.11 ст.35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи вказане, суд вважає, що вжив всіх заходів для належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового розгляду справи.

Частиною 4 статті 122 КАС України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведенні норми, суд вважає за можливе, провести розгляд даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, у зв'язку з чим, фіксування судового засідання, згідно з ст. 41 КАС України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, та надані докази, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Великий ярмарок" зареєстровано виконавчим комітетом Жмеринської міської ради Вінницької області, код ЄДРПОУ - 34372309. Як платник податків підприємство взяте на облік Жмеринською ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області.

Згідно матеріалів справи установлено, що відповідачем до податкового органу подано податкові декларації з орендної плати за землю за червень 2016 року, в якій визначена сума орендної плати у розмірі 17797,12 грн., за липень 2016 року на суму 17797,12 грн., за серпень 2016 року на суму 17797,12 грн., за вересень 2016 на суму 17797,12 грн., за жовтень 2016 року на суму 17797,12 грн.. Станом на 08.12.2016 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 82963,46 грн., яка в добровільному порядку не сплачена.

Позивачем була винесена податкова вимога №385-17 від 02.08.2016 року, яка була направлена на адресу відповідача.

В зв'язку з тим, що самостійно визначені зобов'язання відповідачем в повному обсязі сплачено не було, загальна сума заборгованості перед бюджетом з орендної плати за землю становить 82963,46 грн.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Стаття 67 Конституції України визначає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Статтею 285 Податкового кодексу України встановлено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. (п. 287.2 ст. 287 ПК України).

В силу п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Так, на виконання зазначеної норми позивачем виставлено відповідачу податкову вимогу за №385-17 від 02.08.2015 року. (а.с. 19), яка відповідачем залишена без виконання.

Підпункт 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України визначає, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Враховуючи те, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про відкликання вказаних податкових вимог в передбаченому ст. 60 Податкового кодексу України порядку, погашенню підлягає вся сума податкового боргу відповідача

Статтею 20 Податкового кодексу України встановлено, що органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків.

За таких обставин суд доходить висновку про наявність у податкового органу права на стягнення податкового боргу за цим позовом.

Позовна вимога про накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків, зумовлена несвоєчасним погашенням податкових зобов'язань відповідачем.

Відповідно до п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

При цьому, податковим органом встановлено відсутність майна, що може бути описане у податкову заставу.

Жмеринською ОДПІ, з метою виконання вимог п. 91.3 ст. 91 ПКУ щодо виявлення майна було направлено листи до установ, що адмініструють право власності на майно.

З згідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №69938966 від 06.10.2016 року (а. с. 25), відсутні відомості про наявність нерухомого майна, що належить на праві власності відповідачу.

Таким чином, Жмеринською ОДПІ вжито передбачених податковим законодавством необхідних заходів щодо встановлення майна, яке може слугувати джерелом погашення податкового боргу.

Відсутність майна у відповідача унеможливлює виконання покладених на податковий орган функцій щодо забезпечення виконання платником податків своїх зобов'язань щодо погашення податкового боргу.

Пунктом 94.1 статті 94 ПК України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно із п.п. 94.4. ст. 94 ПК України арешт може бути накладено органом державної податкової служби на будь-яке майно платника податків, крім коштів на рахунку платника податків. При цьому в силу вимог абзацу 2 п.п. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України застосування адміністративного арешту коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.

Враховуючи те, що у відповідача відсутнє майно для погашення податкового боргу в сумі 82963,46 грн., що повністю підтверджується належними і допустимими доказами, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення вимоги адміністративного позову про накладення арешту на кошти з метою забезпечення виконання ним своїх грошових зобов'язань перед бюджетом.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, відповідають обставинам справи та наявним матеріалам, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню відповідно до чинного законодавства та у межах заявлених вимог.

Частиною 4 ст. 94 КАС України передбачено, що у справах, в яких позивачем є суб'єкт владний повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Великий ярмарок" (23100, Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Павлова, 8 кв. 40, ) до місцевого бюджету м. Жмеринки податкову заборгованість з орендної плати з юридичних осіб в сумі 82963 (вісімдесят дві тисячі дев'ятсот шістдесят три) грн. 46 коп.

Накласти арешт на кошти платника податків товариства з обмеженою відповідальністю "Великий ярмарок" (23100, Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Павлова, 8 кв. 40, ), що знаходяться на рахунках в установах банках.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя /підпис/ Дмитришена Руслана Миколаївна

Згідно з оригіналом.

Суддя:

Секретар