Справа № 761/41242/16-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

28 грудня 2016 року м. Київ К/800/36388/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, Центральної ради Фізкультурно - спортивного товариства «Динамо» України, Головного управління державного казначейства України в м. Києві, третя особа - заступник начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві Березан Володимир Миколайович про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У 2008 році ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві далі - ГУ МВС), Центральної ради Фізкультурно - спортивного товариства «Динамо» України, Головного управління державного казначейства України в м. Києві далі - ГУ ДКУ), третя особа - заступник начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві Березан Володимир Миколайович в якому просив про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2008 року, в подальшому залишеною без змін рішеннями судів апеляційної та касаційної інстанцій від 16 грудня 2009 року і 26 липня 2011 року відповідно, у задоволенні даного позову відмовлено.

21 листопада 2016 року позивач звернувся до суду першої інстанції з заявою про перегляд постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2008 року.

В обґрунтування вимог своєї заяви посилався на наявність нововиявлених обставин, які не були і не могли бути йому відомі на час розгляду справи, а тому просив про задоволення такої.

Оскаржуваною ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року, відмовлено у відкритті провадження за нововиявленими обставинами у цій справі.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить ухвалені ними судові рішення скасувати та задовольнити заяву.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити враховуючи наступне.

За правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з положеннями частини 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Відмовляючи у відкритті провадження за нововиявленими обставинами у цій справі суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що позивач пропустив строк, встановлений статтею 247 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, за приписами названої вище норми процесуального права заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом одного місяця після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. При цьому заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 245 цього Кодексу, може бути подана не пізніше ніж через три роки з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до адміністративного суду після закінчення цього строку, адміністративний суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

Тобто, встановлений у наведеній статті строк є обмежувальним (присічним) і має абсолютний характер, одночасно можливість його поновлення процесуальним законодавством не передбачена, навіть за умови існування поважних причин пропуску такого.

Як правильно встановили суди попередніх інстанцій рішення суду, про перегляд за нововиявленими обставинами якого просить позивач у цій справі, ухвалене 16 грудня 2008 року і набрало законної сили 16 грудня 2009 року, однак з відповідною заявою ОСОБА_1 звернувся лише у листопаді 2016 року, тобто поза межами трирічного строку, встановленого статтею 247 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами у цій справі узгоджується з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідає дійсним обставинам справи, ґрунтується на дотриманні вимог процесуального закону, доводи касаційної скарги їх висновку не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди порушили норми процесуального права.

Керуючись пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, Центральної ради Фізкультурно - спортивного товариства «Динамо» України, Головного управління державного казначейства України в м. Києві, третя особа - заступник начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві Березан Володимир Миколайович про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року, відмовити.

Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного

суду України М.І. Мойсюк