Справа № 813/2078/16
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2016 року м. Львів № 813/2078/16

11 год. 00 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Клименко О.М. за участю секретаря судового засідання Дорош Х.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2;

відповідача: представник не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області № 490 від 12.03.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників поліції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_3;

- скасувати наказ т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області № 109 від 08.04.2016 року «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 з 08.04.2016 року;

- поновити ОСОБА_3 на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що накази т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області № 490 від 12.03.2016 року та № 109 від 08.04.2016 року суперечать вимогам та істотно порушують його права, передбачені Конституцією та Законами України, а тому є протиправними і підлягають скасуванню.

Позивач своє звільнення з посади вважає незаконним, оскільки були відсутні правові підстави для винесення спірних наказів. Зокрема, в основу спірних наказів покладено висновок про порушення позивачем службової дисципліни, яке виразилось у несвоєчасному повідомленні 03.02.2016 року про виявлене кримінальне правопорушення до чергової частини органу поліції та вчинення проступку, який дискредитує звання працівника поліції, а саме отримання неправомірної вигоди, що призвело до повідомлення позивачу про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Позивач зазначає, що ним було дотримано усіх вимог Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, та він не був зобовязаний повідомляти чергову частину про виявлене кримінальне правопорушення, оскільки документування вказаного порушення здійснювалось іншою службовою особою Залізничного відділу поліції. Стосовно повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України зазначив, що вирок суду про визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відсутній, тому відповідачем безпідставно застосовано до позивача найсуворіший вид дисциплінарної відповідальності звільнення зі служби в поліції. Крім того, звертає увагу на неповне дослідження обставин під час проведення службового розслідування, оскільки не було опитано всіх осіб, які брали участь в затриманні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та вилученні у ОСОБА_6 пістолета марки «Зоракі».

Позовні вимоги щодо скасування наказів та поновлення на посаді позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові. Позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивачем не заявлено. Просили позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що накладенню на позивача дисциплінарного стягнення та звільнення з поліції передував висновок службового розслідування. При службовому розслідуванні досліджувались факти та обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, а не доводилась його вина у вчиненні кримінального правопорушення. У процесі службового розслідування вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку доведена повністю. Під час проведення службового розслідування позивач відмовився від надання пояснення відповідно до ст. 63 Конституції України. При визначенні виду дисциплінарного стягнення враховувалась тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи, її ставлення до виконання службових обовязків, рівень кваліфікації, тощо. Вказує, що дії з боку позивача, який є працівником правоохоронних органів, є неприпустимими. Обставини, за яких вчинено дисциплінарний проступок позивачем, набули значного суспільного резонансу, підірвали авторитет правоохоронних органів. Вважає, що при звільненні позивача дотримано вимог Закону України «Про Національну поліцію» та Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, заяв про розгляд справи без участі представника на адресу суду не надходило.

За таких обставин, суд на підставі ч. 4 ст. 128 КАС України, ухвалив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на службу в органи внутрішніх справ прийнятий 24.07.2007 року. З 07.11.2015 року перебував на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Наказом № 490 від 12.03.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників поліції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області» за грубе порушення службової дисципліни, ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 5 розділу ІІ Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України № 1377 від 06.11.2015 року, на старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 накладено дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції.

Наказом № 109 від 08.04.2016 року «По особовому складу» старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, з 08 квітня 2016 року.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Правовідносини сторін регулюються Законом України «Про Національну поліцію», Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України № 1377 від 06.11.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський, крім іншого, зобовязаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та ОСОБА_7 поліцейського; професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, наказів керівництва.

Відповідно до ст. 19 цього ж Закону у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Водночас, до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (пункт 9 Прикінцевих та перехідних положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та ОСОБА_7 працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено поняття дисциплінарного проступку - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту передбачено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового i начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового i начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги ОСОБА_7 працівника органів внутрішніх справ України, статутів i наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, на ocіб рядового i начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ, згідно з цим Статутом.

Звільнення зi служби осіб рядового i начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, як вид дисциплінарного стягнення передбачено пунктом 6 частини першої статті 12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» та відповідно до статті 14 цього Закону є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу (ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст.14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Згідно зі ст. 16 Дисциплінарного статуту у разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 року №230 (далі - Інструкція № 230), визначено порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні.

Пунктом 2.1. Інструкції № 230 визначено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, повязані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Судом встановлено, що підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції стало те, що старші оперуповноважені Залізничного ВП ГУНП у Львівській області капітани поліції ОСОБА_8, ОСОБА_3 та оперуповноважений Залізничного ВП ГУНП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_7Р 03.02.2016 року на перехресті вулиць Городоцька-Коротка затримали громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і доставили їх до Залізничного ВП ГУНП по підозрі у незаконному зберіганні зброї. Однак при цьому не вжили необхідних заходів щодо негайного повідомлення про це чергову частину органу поліції. У подальшому о 19:00 старший слідчий Залізничного ВП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_9 в службовому кабінеті провів огляд місця події, під час якого у громадянина ОСОБА_4 було виявлено та вилучено пристрій для відстрілу гумовими кулями марки «Zoraki» та лише о 22.30 год. оперуповноважений Залізничного ВП ГУНП лейтенант поліції ОСОБА_7 надав для реєстрації в чергову частину рапорт про затримання громадянина ОСОБА_4 та вилучення у нього зброї. Такими діями капітани поліції ОСОБА_8, ОСОБА_3 та лейтенант поліції ОСОБА_7 грубо порушили вимоги п. 5 розділу II Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України № 1377 від 06.11.2015 року. Такими діями позивач вчинив грубе порушення службової дисципліни, яке виразилось у несвоєчасному повідомленні у найближчий орган поліції про безпосереднє виявлення кримінального правопорушення, чим порушив вимоги ст. 18 Закону України «Про Національну Поліцію». Крім того, старші оперуповноважені Залізничного ВП ГУНП у Львівській області капітани поліції ОСОБА_8, ОСОБА_3 09.02.2016 року допустили грубе порушення службової дисципліни, яка у відповідності до ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу неухильно дотримуватись вимог законодавства, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи владу та службове становище всупереч інтересам служби, з метою власного незаконного збагачення, вимагали та отримали у громадянина ОСОБА_4 неправомірну вигоду в розмірі 1500 доларів США за не притягнення останнього до можливої кримінальної відповідальності, що підтверджено шляхом повідомлення їм про підозру у процесі досудового розслідування кримінального провадження № 0000016 по ч. 3 ст. 368 КК України прокуратурою Львівської області.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_7 пояснили, що 03.02.2016 року їх безпосередній начальник ОСОБА_11 дав вказівку на виїзд для затримання осіб за підозрою у вчиненні крадіжок. Разом зі свідками були присутні ОСОБА_8 та ОСОБА_3 Двох затриманих осіб було запрошено до Залізничного РВ для встановлення особи. У подальшому старший слідчий Залізничного ВП ГУНП ОСОБА_9 в службовому кабінеті провів огляд місця події, під час якого у громадянина ОСОБА_4 було виявлено та вилучено пристрій для відстрілу гумовими кулями марки «Zoraki». Свідок ОСОБА_7 зазначив, що одразу після вчинення усіх слідчих дій та дотримання усіх формальностей ним було складено рапорт з приводу виявлення зброї, який свідок ОСОБА_7 передав у чергову частину для реєстрації. Вказані обставини підтвердив і допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 повідомили, що 03.02.2016 року були черговими в черговій частині Залізничного ВП ГУНП. Свідок ОСОБА_12 зазначив, що реєстрацію документів здійснював помічник чергового, реєстрація документів здійснювалась в порядку черговості. Часу реєстрації рапорта ОСОБА_7 свідки пригадати не змогли.

Відповідно до п. 5 розділу II Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, посадова особа органу поліції при виявленні чи отриманні інформації про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію негайно повідомляє про це чергову частину органу поліції.

Як слідує з висновку службового розслідування та підтверджено показами свідків, під час затримання осіб та огляду місця події були присутні працівники поліції ОСОБА_8, ОСОБА_3 ОСОБА_10 та ОСОБА_7, останнім з яких було складено рапорт про виявлення зброї та подано на реєстрацію до чергової частини. Відтак, у позивача обовязку повідомити чергову частину про виявлене кримінальне правопорушення не виникло, оскільки виявлення кримінального правопорушення відбулось у складі групи поліцейських, один з яких і повідомив чергову частину органу поліції.

Встановлені в ході судового розгляду обставини свідчать про те, що позивачем не було порушено п. 5 розділу II Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, а відповідачем протиправно накладено дисциплінарне стягнення на позивача з цих підстав.

Стосовно твердження позивача про неповне дослідження обставин під час проведення службового розслідування, судом встановлено, що в ході проведення службового розслідування не було опитано всіх осіб, які брали участь в затриманні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та вилученні у ОСОБА_6 пістолета марки «Зоракі», зокрема, пояснення працівника поліції ОСОБА_10 у матеріалах службового розслідування відсутні. Вказане свідчить про неповне зясування відповідачем обставин вчиненого дисциплінарного правопорушення та про прийняття необґрунтованих та передчасних висновків.

Стосовно твердження відповідача про вчинення позивачем кримінального правопорушення, що підтверджено шляхом повідомлення позивачу про підозру у процесі досудового розслідування кримінального провадження за ч. 3 ст. 368 КК України прокуратурою Львівської області суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 16 Дисциплінарного статуту у разі проведення за фактом учинення проступку кримінального провадження на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення кримінального провадження, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Проаналізувавши норми Дисциплінарного статуту суд дійшов висновку, що звільнення зі служби в поліції як крайній захід дисциплінарного впливу може накладатись на поліцейського лише у випадку вчинення проступку, не сумісного з продовженням служби, зокрема, кримінального правопорушення, встановленого вироком суду, для чого статтею 16 Дисциплінарного статуту встановлено спеціальний строк. Враховуючи відсутність вироку суду у кримінальному провадженні відносно позивача за ч. 3 ст. 368 КК України, накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є передчасним.

Така позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 13.01.2015 року у справі № 21-587а14.

Крім того, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду від 11.02.2016 року ОСОБА_3 відсторонено від посади старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області строком на 2 місяці. В той же час, відповідачем не надано доказів про вжиття заходів для виконання вказаного рішення суду та відсторонення позивача від займаної посади. Натомість відповідач передчасно наклав на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Проаналізувавши досліджені в ході судового розгляду докази та норми Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, суд дійшов висновку, що звільнення зі служби в поліції може бути наслідком вчинення такого дисциплінарного проступку, що підриває авторитет національної поліції та є несумісним із подальшим проходженням служби. Відповідач не надав доказів, які б вказували на вчинення позивачем такого дисциплінарного проступку. Відтак, застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції не відповідає ступеню тяжкості дисциплінарного проступку позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 цієї ж статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних наказів т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області № 490 від 12.03.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників поліції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції ОСОБА_3 та № 109 від 08.04.2016 року «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_3 з 08.04.2016 року, у відповідності до вимог, встановлених ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідач, як субєкт владних повноважень, не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності свого рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області № 490 від 12.03.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників поліції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції ОСОБА_3 та № 109 від 08.04.2016 року «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_3 з 08.04.2016 року, а також поновлення позивача на займаній посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області з 09.04.2016 року .

Водночас, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, постанова суду в частині поновлення позивача на посаді підлягає негайному виконанню.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю.

Відповідно до правил ст. 94 КАС України, якщо якщо судове рішення ухвалено на користь позивача, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень. Оскільки позивачем сплачено судовий збір за вимоги немайнового характеру у розмірі 1102,41 грн., суд присуджує на користь позивача 1102,41 грн. сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області № 490 від 12.03.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників поліції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_3.

Визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області № 109 від 08.04.2016 року «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 з 08.04.2016 року.

Поновити ОСОБА_3 на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області з 09 квітня 2016 року.

В частині поновлення на посаді постанова суду виконується негайно.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_3 (вул. Низинна, 52/17, м. Львів, 79052, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 41 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 29.12.2016 року.

Суддя Клименко О.М.