Справа № 826/17289/15
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2016 року м. Київ К/800/1880/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Черпіцької Л.Т.,

Шведа Е.Ю.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Керамхолл» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Керамхолл» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 22 липня 2015 року № 100270001/2015/000042/1 та від 31 липня 2015 року № 100270001/2015/000055/2, карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22 липня 2015 року № 100270001/2015/00113 та від 31 липня 2015 року № 100270001/2015/00130, -

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ «Компанія «Керамхолл» звернулось до суду з позовом до Київської міської митниці ДФС, у якому просило визнати протиправними та скасувати: рішення про коригування митної вартості товарів від 22 липня 2015 року № 100270001/2015/000042/1; картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22 липня 2015 року № 100270001/2015/00113; рішення про коригування митної вартості товарів та від 31 липня 2015 року № 100270001/2015/000055/2; картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 31 липня 2015 року № 100270001/2015/00130.

Позовні вимоги мотивовано тим, що митним органом протиправно, на підставі хибного висновку щодо заниження позивачем митної вартості товарів (керамічна продукція), що ввозилися на територію України, прийняті необґрунтовані рішення щодо її коригування та винесено картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ТОВ «Компанія «Керамхолл», з посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17 січня 2013 року між позивачем (покупець) та фірмою «Tubadzin management group», Польща (продавець) укладено торговий договір № 1/UA/2013 щодо торгового співробітництва з продажу керамічної продукції. Відповідно до пункту 1.1 договору позивач придбаває товар, найменування, кількість та вартість яких вказується в комерційних інвойсах, які складаються окремо на кожну поставку та є невід'ємною частиною договору. Умови поставки - Інкотермс 2010, FCA, Озорков, Польща (пункт 3.5 контракту). Згідно з пунктом 9.9 контракту у комерційному інвойсі на кожну поставку зазначається: номер і дата; номер і дата контракту; умови поставки; найменування та адреси сторін; склад відвантаження; найменування товару; кількість товару; одиниця виміру товару; валюта платежу; ціна за одиницю виміру; загальна вартість товару за поставкою; строк оплати.

З метою митного оформлення імпортованого на підставі названого контракту товару позивач подав до митного органу (митний пост «Столичний») митні декларації від 22 липня 2015 року № 100270001/2015/219120 та від 31 липня 2015 року № 100270001/2015/219714 на товар - плитка та фріз з кераміки, кам'яної кераміки, скла для підлоги та стін, глазурована, в асортименті, з шаром покриття на лицьовій поверхні, яке за хімічним складом та забарвленням відрізняться від зворотної сторони та об'єму кераміки.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення до митної декларації від 22 липня 2015 року № 100270001/2015/219120 позивач надав: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 17 липня 2014 року № 100/2012/0003879; міжнародну автомобільну накладну (CMR) від 20 липня 2015 року № 0001205; документ, що підтверджує вартість перевезення, від 20 липня 2015 року № 490; виписку з бухгалтерської документації (податкові накладні); прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 01 липня 2015, рахунок-фактура (інвойс) від 20 липня 2015 року №; зовнішньоекономічний договір від 17 січня 2013 року № 1/UA/2013; копію митної декларації країни відправлення від 20 липня 2015 року № 15PL362030Е0029123, інші документи, зокрема, інформацію щодо результатів здійснення контролю, сертифікат про походження товару загальної форми.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення до митної декларації від 31 липня 2015 року № 100270001/2015/219714 позивач надав: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 17 липня 2014 року № 100/2012/0003879; міжнародну автомобільну накладну (CMR) від 29 липня 2015 року № 453450; документ, що підтверджує вартість перевезення, від 28 липня 2015 року № 28-07/15; виписку з бухгалтерської документації (податкові накладні); прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 22 липня 2015 року; рахунки-фактури (інвойси) від 29 липня 2015 року №№та ZK201545362; зовнішньоекономічний договір від 17 січня 2013 року № 1/UA/2013; копію митної декларації країни відправлення від 29 липня 2015 року № 15PL362030Е0030387, інші документи, зокрема, інформацію щодо результатів здійснення контролю, сертифікат про походження товару загальної форми.

Митна вартість за вказаними поставками визначена за ціною контракту.

За результатом розгляду поданих декларацій у обох випадках митниця встановила, що надані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У позивача в обох випадках шляхом надсилання електронного повідомлення витребувано додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

На виконання зазначених вимог митного органу позивач надав прайс-листи виробника товару та виписки з бухгалтерської документації, копії митних декларацій країни відправлення, довідки про вартість перевезення. Відповідними супровідними листами повідомлено про неможливість надати інші витребувані митницею документи.

22 липня 2015 року за результатом розгляду поданих позивачем документів відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 100270001/2015/000042/2, яким скориговано митну вартість товару згідно з митною декларацією від 22 липня 2015 року з 8018,04 Євро до 9360,80 Євро із застосуванням резервного методу.

31 липня 2015 за результатом розгляду поданих позивачем документів відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 100270001/2015/000055/2, яким скориговано митну вартість товару згідно з митною декларацією від 31 липня 2015 року з 7993,67 Євро до 9120,12 Євро із застосуванням резервного методу.

На підставі вказаних рішень відповідачем прийняті картки відмови у митному оформленні від 22 липня 2015 року № 100270001/2015/00113 та від 31 липня 2015 року № 100270001/2015/00130 відповідно.

В обґрунтування наявності розбіжностей у поданих пакетах документів митний орган у відповідних повідомленнях та в оскаржуваних рішеннях (гр. 33) послався на те, що: згідно з пунктом 9.9 договору від 17 січня 2013 року № 1/UA/2013 у комерційному інвойсі на кожну поставку зазначається номер і дата контракту, проте в наданих інвойсах ця інформація відсутня; у довідках вартості перевезення вказано, що вантажно-розвантажувальні роботи проводились за рахунок вантажовідправника, але відсутня інформація про вартість таких робіт. В спірних рішеннях зазначено, що вимоги про надання додаткових документів позивачем виконані частково, а саме надано прайс-листи.

Вважаючи вказані рішення відповідача та картки відмови протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із правомірності рішень про коригування митної вартості та винесених на підставі них карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України як таких, що прийняті на підставі обґрунтованих висновків щодо неможливості визначення митної вартості товару за першим методом.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною третьою статті 53 Митного Кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Частиною четвертою статті 53 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) визначені у частині четвертій цієї статті документи.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Вказуючи на обґрунтованість позиції відповідача щодо неможливості визначення митної вартості імпортованого товару за першим методом з огляду на наявність у поданих документах розбіжностей, колегія суддів виходить з наступного.

Як вже зазначено, згідно з пунктами 2 та 3 частини другої статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, а також рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу).

Судами попередніх інстанцій встановлено та зазначено вище, що, обґрунтовуючи свій сумнів у правильності визначення декларантом митної вартості, митний орган послався на те, що згідно пункту 9.9 контракту від 17 січня 2013 року № 1/UA/2013 у комерційному інвойсі на кожну поставку зазначається номер і дата контракту, проте в наданих інвойсах дана інформація відсутня.

Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, а позивач ані під час митного оформлення, ані під час судового розгляду не надав документів (листів продавця тощо), які би дозволили ідентифікувати інвойси від 20 липня 2015 року №, від 29 липня 2015 року № ZK201545340 та від 29 липня 2015 року № ZK201545362 із контрактом від 17 січня 2013 року № 1/UA/2013.

За викладених обставин колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій у частині непідтвердження позивачем фактурної вартості товару з огляду на наявність розбіжностей у поданих документах, та, відповідно, щодо наявності у митниці законодавчо визначеної підстави для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості імпортованого товару.

Поряд із цим, як вже зазначено, на виконання вимог митного органу щодо надання додаткових документів уповноваженою особою позивача надані прайс-листи виробника товару та виписки з бухгалтерської документації, копії митних декларацій країни відправлення, довідки про вартість перевезення; а відповідними супровідними листами повідомлено про неможливість надати інші витребувані митницею документи. Тобто, витребувані митницею документи не надані у повному обсязі, зокрема, на усунення виявлених митницею розбіжностей у частині невідповідності інвойсів умовам контракту.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявлені декларантом відомості імпортованого товару не базувалися на об'єктивних даних, які б підтверджувались документально, колегія суддів погоджується із позицією судів попередніх інстанцій щодо доведеності з боку митного органу наявності підстав для витребування від декларанта додаткових документів, а враховуючи факт ненадання відповідних документів, - коригування заявленої митної вартості товару.

За вказаних обставин, позиція судів попередніх інстанцій щодо правомірності оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару та винесених на підставі них карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України є обґрунтованою.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій надана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень судами не допущено.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Керамхолл» відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: