Справа № 607/13874/16-а
Суддя: Позняк В. М.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2016 Справа №607/13874/16-а

09 год. 30 хв. м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 06 грудня 2016 рокупред'явила до суду адміністративний позов до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії протиправними, та зобовязання здійснити перерахунок пенсії в розмірі 70 % із нового розміру заробітної плати, вказаному у листі-відповіді № 636/М-11 від 30 листопада 2016 року, яка підвищена з 01 травня 2016 року, працюючим державним службовцям відповідно до Постанови КМУ № 292 та Постанови КМУ від 31 травня 2000 року № 865 в редакції, чинній на день призначення їй пенсії.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що їй призначено пенсію державного службовця по втраті годувальника у розмірі 70 % від заробітної плати її чоловіка. Постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 292 «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» з 01 травня 2016 року збільшено посадові оклади працівникам установ та організацій окремих галузей бюджетної сфери, що є підставою для перерахунку її пенсії. Позивач звернулася до головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з проханням видати їй довідку про новий розмір заробітної плати, на що отримала не довідку, а лист-відповідь № 636/М-11 від 30 листопада 2016 року, де зазначено розмір заробітної плати. 01 грудня 2016 року позивач звернулася до Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України з заявою про перерахунок пенсії з підстав зростання з 01 травня 2016 року заробітної плати працюючих державних службовців. Однак відповідачем 05 грудня 2016 року було відмовлено їй у перерахунку пенсії. Вважає, що такі дії відповідача є неправомірними та просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 07 грудня 2016 року відкрито скорочене провадження у вказаній адміністративній справі.

Ухвалою суду від 23 грудня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок пенсії за період з 01 травня 2016 року до 05 червня 2016 рокузалишено без розгляду.

20 грудня 2016 року судом отримано від Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області заперечення на позов, за результатами розгляду якого суд приходить до висновку про можливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги є підставними і підлягають до часткового задоволення, оскільки:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 17 липня 2007 року перебуває на обліку в Тернопільському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Тернопільської області і отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про державну службу» за померлого годувальника чоловіка ОСОБА_2, померлого 15 липня 2006 року.

Позивачці призначена пенсія відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції на день звернення за призначенням, у розмірі 70 % від суми заробітної плати померлого годувальника.

01 грудня 2016 року позивач звернулася до відповідача з письмовою заявою про перерахунок її пенсії на підставі зростання з 01 травня 2016 року заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям.

Листом № 639/М-11 Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 05 грудня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на те, що відповідно до пункту 5 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до закону України «Про державну службу». З 01 травня 2016 року набрав чинності ЗУ «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року, нормами якого не передбачено проведення перерахунків пенсій. Крім того, постановою КМУ від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до законодавства про державну службу. Також, форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1, виключено на підставі постанови Пенсійного фонду від 04 липня 2016 року № 15-2. Таким чином, провести перерахунок пенсії можливості немає.

Закон України «Про державну службу» встановлює чіткі критерії, за яких державний службовець має право на пенсійне забезпечення.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на час призначення позивачеві пенсії) у разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям - незалежно від того, чи були вони на утриманні померлого годувальника), призначається пенсія у зв'язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім'ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, на яку нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням норм частини п'ятої цієї статті.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» №432-IV від 16 січня 2003 року, Закон України «Про державну службу»№3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року доповнено статтею 37-1, згідно з якою у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим держслужбовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року (в редакції, що діяла на час призначення позивачеві пенсії) заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Згідно частини 7 цієї статті, умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця на той час визначався постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 № 865.

Зокрема, згідно з п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31 травня 2000 року у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року №32-ІV«Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Закону України «Про державну службу» визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначена пенсію, - на підставі поданої довідки про одержану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам на підставі документів, поданих для перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію на момент виникнення права на перерахунок. При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку)пенсії.

Пунктом 5 Постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31 травня 2000 року було встановлено, що перерахунок пенсії проводиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи.

Постановою Кабінету Міністрів «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року №1013, яка набрала чинності з 15 грудня 2015 року (тобто після виникнення у позивача права на перерахунок пенсії) до Постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31 травня 2000 року внесено зміни, а саме: виключено пункт 4, та пункт 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

10 грудня 2015 року прийнято Закон України «Про державну службу» №889-VІІІ, який набрав чинності 01 травня 2016 року. У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ, з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723 (пункт 2 Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889-VІІІ), зокрема, стаття 37-1 цього закону, якою було врегульовано порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 292 «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році», з 01 травня 2016 року встановлено нові умови оплати праці працюючих державних службовців, затверджено схему посадових окладів підвищеного розміру та розмір надбавок до посадових окладів.

Як убачається з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 636/М-11 від 30 листопада 2016 року, заробітна плата начальника відділу внутрішнього аудиту Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільської області за травень 2016 року складала 6962 гривень, в тому числі: посадовий оклад 4308 гривень, надбавка за ранг (шостий) 500 гривень, надбавка за вислугу років (50 %) 2154 гривень.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Положеннями ч. 2 ст. 19 ОСОБА_3 України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та законами України.

Стаття 46 ОСОБА_3 України встановлює, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із статтею 22 ОСОБА_3 України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією ОСОБА_3, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до положень ч.1 ст.8 та ч.1 ст.58 ОСОБА_3 України «в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_3 України має найвищу юридичну силу. Закони України та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_3 України гарантується». Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини 1ст. 58 ОСОБА_3 України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 ОСОБА_3 України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Крім того, відповідно до вимог ст. 22 та ст.64 ОСОБА_3 України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян встановлене Законом України «Про державну службу» є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Петриченко проти України» від 12 липня 2016 року визнано порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв'язку з тим, що у цій справі національні суди не розглянули доводи заявника з прямим посиланням на статтю ОСОБА_3 України (лист Вищого адміністративного суду України №1875/10-14/16 від 17 серпня 2016 року).

Тому при вирішенні даного спору суд керується в першу чергу нормами ОСОБА_3 України, які мають найвищу юридичну силу, та які не містять права держави Україна застосовувати до правовідносин, які виникли при дії одних законів та продовжують існувати, законодавства, яке прийнято пізніше та яке погіршує становище позивача з приводу належного пенсійного забезпечення, яке існувало при виході його на пенсію.

Отже, позивач є таким, що набув за Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ право на перерахунок пенсії в разі підвищення розміру заробітної плати державним службовцям, та на даний час повинні застосовуватися вимоги ст.37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії позивачу та ст. 42 Закону України «Про обов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивачу була призначена пенсія по втраті годувальника в порядку, передбаченому Законом України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на час призначення пенсії. Отже, новий порядок перерахунку пенсій державних службовців не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія була призначена до набрання чинності новими законодавчими актами після призначення їм пенсії, у тому числі і на позивача.

Окрім того, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02 березня 2015 року передбачено, що з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії /щомісячне довічне грошове утримання/ призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника консультанта народного депутата України.

Наведена норма свідчить про те, що з 01 червня 2015 року не здійснюється призначення пенсій відповідно до спеціального законодавства, зокрема, Закону України «Про державну службу», оскільки норми, які регулюють питання пенсійного забезпечення тієї категорії осіб, на яку поширюється дія цих законів, скасовані.

Аналізуючи вказані норми закону та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, суд приходить до висновку, що зазначені положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII від 02 березня 2015 року стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про державну службу».

При цьому, твердження відповідача про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивача, оскільки положення Закону України «Про державну службу» щодо проведення перерахунку пенсій державним службовцям, втратили чинність з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII від 02 березня 2015 року, є необґрунтованими. Таке застосування норм права суперечить вимогам ч.1 ст. 58 ОСОБА_3 України.

Також, суд вважає необґрунтованими твердження відповідача, викладене у запереченні на позов, про те, що в даних спірних правовідносинах до позивача не можуть застосовуватися норми ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, що визначають право на перерахунок раніше призначених пенсій, оскільки ОСОБА_1 призначена пенсія по втраті годувальника і її розмір визначається від заробітку годувальника у розмірі 70 % від суми заробітної плати на одного члена сімї, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на день його звільнення з роботи. Так, ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (в редакції, що діяла на день призначення пенсії) передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. ОСОБА_1 набула права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, тому положення ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» щодо перерахунку пенсії до неї повинні застосовуватися.

Крім цього, із заперечень відповідача проти позову слідує, що заява позивача ОСОБА_1 від 01 грудня 2016 року про перерахунок пенсії була розглянута відповідно до Закону України «Про звернення громадян», мотивоване рішення щодо відмови в задоволені заяви із зазначенням обґрунтованих причини з посиланням на нормативні акти відповідачем не приймалось, і тому лист №639/М-11 Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 05 грудня 2016 року не можна вважати правовим актом індивідуальної дії, в розумінні КАС України.

Згідно ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Також, статтями 82 та 89 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії (стаття 81), не пізніше 10 днів з дня їх надходження. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення. Перерахунок пенсії провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку.

Відповідно до пункту 4.3. розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 5 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для перерахунку пенсії, орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо перерахунку раніше призначеної пенсії.

Пунктами 4.7. та 4.9. вказаного Порядку передбачено, що орган, який призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

З цих підстав, суд приходить до висновку про протиправність дій Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області у тому, що заява ОСОБА_1 про перерахунок пенсії не була розглянута у порядку зазначеного законодавства із прийняттям рішення, а шляхом наданням їй відповіді про відсутність підстав для перерахунку пенсії, тобто у відмові субєкта владних повноважень здійснити владні управлінські функції на основі вказаного законодавства, що свідчить про намагання відповідача уникнути судового розгляду спору.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що позивач ОСОБА_1 за захистом права на проведення перерахунку пенсії звернулася у спосіб визнання неправомірними дії відповідача з відмови у перерахунку пенсії, а не шляхом визнання неправомірними дій щодо прийняття рішення Тернопільським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області про відмову у перерахунку пенсії.

Також, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача в запереченні на те, що форму довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії скасовано, у звязку з чим неможливо провести перерахунок пенсії, оскільки відповідно до ч.3 ст. 44 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відмова Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у перерахунку пенсії позивачу, з розрахунку 70% від суми заробітної плати, з врахуванням підвищення її розміру з 01 травня 2016 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 292 «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році», є неправомірною.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи, що позивач звернулася до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області за перерахунком пенсії 01 грудня 2016 року, перерахунок її пенсії повинен бути проведений з 01 грудня 2016 року.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги та зобов'язати відповідача прийняти рішення щодо перерахунку ОСОБА_1 з 01 грудня 2016 року пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ в розмірі 70% заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі її чоловіка ОСОБА_2, з врахуванням підвищення з 01 травня 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» від 06 квітня 2016 року №292.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, із державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в користь ОСОБА_1слід стягнути 551,20 грн. судового збору.

На підставі викладеного, відповідно до ОСОБА_3 України, Закону України «Про державну службу», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст. 6, 7, 8, 9, 10, 11, 14, 71, 94, 99, 159-163, 167, 183-2, 186, ч. ч. 1, 3 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок пенсії задовольнити частково.

Визнати дії Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, які полягають у відмові ОСОБА_1у здійсненні перерахунку пенсії з розрахунку 70 % від суми заробітної плати, виходячи з її розміру станом на 01 травня 2016 року, неправомірними.

Зобов'язати Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити з 01 грудня 2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1по втраті годувальника ОСОБА_2, померлого 15 липня 2006 року, з розрахунку 70 % від суми заробітної плати, з врахуванням підвищення її розміру з 01 травня 2016 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 292 «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» та провести відповідні виплати з урахуванням вже виплаченої суми пенсії.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в користь ОСОБА_1судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Строк для под ання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_4