Справа № 263/15345/16-а
Суддя: Папаценко П. І.
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/263/529/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2016 року Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Папаценко П.І., при секретарі Масюк М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції в м.Маріуполі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 31.08.2016 року інспектором роти №2 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції в м.Маріуполі ОСОБА_3 відносно нього було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР№331184 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. Просить скасувати зазначену постанову за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення та порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності.

В судове засіданні позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та просив прийняти рішення за позовом, врахувавши ті обставини, що Правил дорожнього руху, а саме: п.8.73е він не порушував, рухався на дозволяючий сигнал світлофору зелений.

Представник відповідач ОСОБА_2 патрульної поліції в м.Маріуполі ОСОБА_4 надала заяву, в якій заперечувала проти задоволення позову та просила суд розглянути справу у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.08.2016 року інспектором роти №2 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції в м.Маріуполі ОСОБА_3 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР№331184 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення вимог п.п.8.7.3 «е» ПДР України, тобто за проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора під час керування ним автомобілем 31.08.2016 року по пр.Металургів в Центральному районі м.Маріуполя.

Згідно ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних повноважень.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП до адміністративний відповідальності притягуються водії за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Згідно п.п.8.7.3 «е» ПДР України червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно ст.288 КУпАП постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Позивач у позовній заяві наголошує, що правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП не вчиняв, ПДР він не порушував, оскільки здійснював рух на зелений сигнал світлофора.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.4 ст.71 КАС України, суб'єкт владних повноважень повинен подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Доказів щодо скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП , а саме: фото, відео-матеріали, пояснень свідків, тощо, відповідачем суду не надано.

Отже, відповідач не скористався своїм правом на надання доказів.

Відповідно до ч.6 ст.71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Що стосується вимоги позивача про поновлення йому строку для оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності у зв'язку із тим, що він постанову отримав лише в кінці листопада 2016 року, коли викликаний жо Центрального ВДВС, то суд вважає її обґрунтованою та такою, яка підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 ст.99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано у межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.1 ст.102 КАС України, пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом,- продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

За таких підстав, строк на оскарження постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає поновленню.

Отже, суд приходить до висновку, що постанова серія АР№331184 від 31.08.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, оскільки за ч.2 ст.122 КУпАП відсутні докази, які б підтверджували факт скоєння цього правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 159, 160, 162, 163, КАС України, ст. 22, ст. 122 ч.2, ст. 247, ст. 251, ст. 280, 284, 293 ч.3 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серія АР№331184 від 31.08.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції в м.Маріуполі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР№331184 від 31.08.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Дана постанова суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя П.І. Папаценко