Справа № 758/10291/16-а
Суддя: Ларіонова Н. М.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М. ,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Петерчук Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м.Києва (УПФУ в Подільському районі м.Києва) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії, оформленої листом відповідача від 10.08.2016 р. № 16481/04, та зобов'язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату призначеної пенсії державного службовця з урахуванням сум матеріальної допомоги та винагороди за безперервну працю з травня 2015 р.

Свої вимоги мотивує тим, що позивач перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві у зв'язку з призначенням йомувідповідно до Закону України "Про державну службу" у травні 2015 року пенсії по інвалідності в Управлінні Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва. Обчислення розміру пенсії було здійснено па підставі поданих довідок з останнього місця роботи, виданих Господарсько-фінансовим департаментом Секретаріату Кабінету Міністрі України, про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, надбавки та премії), та подано для призначення цього виду пенсії. Пенсія державним службовцям на час виходу позивача на пенсію призначалася в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Стверджує, що ст. 33 Закону України "Про державну службу" визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Пункт 1 частини першої статті 41 Закону України від 9 липня 2003 р. № 1058 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Вважає, що матеріальна допомога на оздоровлення входить в структуру оплати праці та з якої сплачуються страхові внески. Тому сума матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки, що зазначена в довідці Секретаріату Кабінету Міністрів Українивід 6 травня 2015 р. № 885, має бути врахована при обчисленні розміру його пенсії. Позивач звернувся до відповідача з приводу проведення перерахунку пенсії з урахуванням інших виплат (а саме - матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки та винагороди за безперервну працю). Листом № 16481/04 від 10 серпня 2016 р. відповідач повідомив позивача про відмову в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням вищезазначених виплат.Вважає таке рішення Управління ПФУ незаконним та необґрунтованим, оскільки воно суперечить Конституції України та порушує його права.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, в повному обсязі, та надав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам.

Представник відповідача Петерчук Л.Р. в судовому засіданні заперечувала проти позову в повному обсязі. Представником відповідача, через канцелярію суду подані письмові заперечення, в яких посилаються на те, що позивач перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу".До 01.05.2016 діяли норми Закону України "Про державну службу" " від 16.12.1993 № 3723-ХІІ і відповідно до ст. 33 - заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі таінших надбавок.Умови оплати праці державним службовцям регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», відповідно до цієї постанови, державним службовцям можуть бути встановлені, у межах затвердженого фонду оплати праці, надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надавати матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.Матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати не є складовою заробітної плати державного службовця, та не є надбавкою до заробітної плати, тому не враховується при здійсненні перерахунку пенсії.Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889- У-ІІІ, що набрав чинності з 01.05.2016, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове держване пенсійне страхування". У прикінцевих та перехідних положення зазначеного Закону, вказано, що Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ втратив чинність крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону, норма якої діє тільки при призначенні пенсії.Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-V-ІІІ не передбачено умови та порядок перерахунку пенсії державним службовцям.Звернула увагу суду, що позивачем недотримано норми ст. 99 КАС України, так як відповідно до позивних вимог позивач просить про проведення перерахунку та виплати пенсії з травня 2015 року.Вважає, що пенсія призначена відповідно до вимог чинного законодавства і підстав для її перерахунку на даний час немає.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків.

Публічно-правовий спір між сторонами виник з приводу права державного службовця на перерахунок пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та винагороди за безперервну працю.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом встановлено, що позивач працювавна посаді заступника завідуючого відділом - завідуючого сектором Департаменту регіональної політики Департаменту регіональної політики та адміністративної реформи, 05 травня 2015 року він звільнився у зв*язку з невідповідністю займаній посаді за станом здоров*я, перебуває на обліку в Центральному об'єднанні управління Пенсійного фонду України в м. Києвіта отримує пенсію по інвалідності.

04.08.2016 року позивач звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про проведення перерахунку пенсії, оскільки при нарахуванні пенсії не враховано ряд виплат за останні 60 місяців, та як підставу надав довідку Господарсько-фінансовим департаментом Секретаріату Кабінету Міністрі України №885від 06.05.2015 р.про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, надбавки та премії) за період з 01.05.2010 р. по 30.04.2015.

Так, згідно довідки Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрі України №884 від 06.05.2015 р., позивач дійсно працював у Секретаріаті Кабінету Міністрі України на посаді заступника завідуючого відділом - завідуючого сектором Департаменту регіональної політики та адміністративної реформи.

З вказаної довідки вбачається, що заробітна плата станом на 06.05.2015 р. яка призначена відповідно до ЗУ «Про державну службу», складається з:посадовий оклад - 3 032,0 грн., надбавка за ранг (4 ранг) - 140,0 грн., надбавка за вислугу років 40% - 1 268,8 грн.

Крім того,відповідно до довідки №885 від 06.05.2015 р., виданої за період роботи позивача в Секретаріаті Кабінету Міністрі України з 01.05.2010 р. по 30.04.2015 р., встановлені такі складові надбавки, які передбачені чинним законодавством складаються з: надбавки за виконання особливо важливої роботи в розмірі 229 341,65 грн., надбавка за таємність - 661,53 грн., місячна премія - 95 871,66 грн., премії до державних, професійних свят та ювілейних дат - 206 839,61 грн., інші виплати (допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, винагорода за безперервну працю) - 93 976,63 грн., а всього 626 691,08 грн.

Згідно Листа Центрального об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 10.08.2016 року за вих. №16481/04 позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, з посиланням на ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889-VIII про те, що перерахунок пенсії не передбачений. Згідно ст. 90 Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до ЗУ «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 33 зазначеного Закону визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Крім того, статтею 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці та виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язківтимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 р. № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", зокрема п. 1, встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 р. № 108/95-ВР, встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, а статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

У постанові Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів та інших органів" від 9 березня 2006 р. № 286, зазначено, що керівникам надається право у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника, що підтверджує факт того, що матеріальна допомога входить у структуру оплати праці працівників органів виконавчої влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 р. № 1788, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкові державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Пункт 1 ч. 1 ст. 41 Закону України від 9 липня 2003 р. № 1058 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Статтею 2 Закону України "Про оплату праці " визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Статтею 66 Закону України " Про пенсійне забезпечення " врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України " Про пенсійне забезпечення " до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування " нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV) визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм вбачається, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, та винагорода за безперервну працю, які позивач отримував перед виходом на пенсію і на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, та які в свою чергу є складовою заробітної плати, повинні враховувати при обчисленні пенсії державного службовця.

Відповідно до вимог ст.19 ч.2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 3 ст.2 КАС України встановлено перелік обставин, які підлягають перевірці з боку суду у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Статтею 22 Конституції України забороняється звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005 наведено тлумачення поняття «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в ч.3 ст.22 Конституції України, згідно з яким конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Конституційний Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Таким чином, визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина Конституційний Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Крім того, слід враховувати, що призначення органами Пенсійного фонду України особі пенсії та проведення її перерахунку є різними формами реалізації права громадян на пенсійне забезпечення, а тому при проведенні перерахунку пенсії особи застосуванню підлягає редакція статті Закону, яким визначався порядок та розмір відповідного пенсійного забезпечення такої особи саме на момент призначення їй пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10.12.2013 року у справах №21-348а13 та №21-420а13.

Право на перерахунок пенсії надано позивачу з моменту призначення пенсії і на підставі діючого на той час законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило ст.22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Статтею 9 цього Кодексу, зокрема визначено, що суд при вирішенні справи керується і принципом законності. Частиною 4 цієї статті, зокрема відзначається принцип ієрархічності нормативно-правових актів. Так, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародного договору чи іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, що має вищу правову силу.

Таким чином, положення Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про оплату праці», щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " та стаття 66 Закону України " Про пенсійне забезпечення ".

Відповідач, мотивуючи доводи щодо відсутності підстав для перерахунку пенсії позивача посилається на те, що, відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-V-ІІІ, що набрав чинності з 01.05.2016 р., пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". У прикінцевих та перехідних положення зазначеного Закону, вказано, що Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ втратив чинність крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону, норма якої діє тільки при призначенні пенсії.

Разом з тим, положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку, а тому суд не бере до уваги наведені доводи відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що відмова відповідача в перерахунку пенсії позивача, з урахуванням зазначених у довідці № 885 від 06.05.2015 р. сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки та винагороди за безперервну працю, є неправомірною.

З огляду на те, що саме на органи ПФУ покладений обов'язок виплати пенсії державного службовця, слід визначити зобов'язання відповідача як належний спосіб захисту порушеного права позивача, здійснити перерахунок пенсії державного службовця, з урахуванням вищевказаних сум.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання дій відповідача неправомірними підлягають задоволенню.

З огляду на те, що саме на органи ПФУ покладений обов'язок виплати пенсії державного службовця, як належний спосіб захисту порушеного права позивача, слід визначити зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії державного службовця, з урахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, зазначених у довідці №885 від 06.05.2015 р.

Задовольняючи позов, суд виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право, на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого статтею 8 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення» перерахунок призначеної пенсії провадиться з таких строків: при виникненні права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа.

Оскільки ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 04.08.2016 р., тобто до 15-го числа місяця звернення, тому йому повинна бути перерахована пенсія з 01.08.2016 р.

В зв'язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині періоду, з якого відповідач підлягає зобов'язанню до перерахунку пенсії позивача.

На підставі наведеного, ст.ст.19, 22, 58 Конституції України, ч. 3 ст. 30, ст. 33, 37, 37-1 Закону України «Про державну службу», ст. 2 Закону України " Про оплату праці ", ст. 44 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ", ст. 66, ч. 1 ст. 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення», керуючись ст.ст.6-9, 11, 69, 71, 159, 161-163, 183-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м.Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в проведенні перерахунку розміру пенсії відповідно до довідки Секретаріату Кабінету Міністрів України від 06.05.2015 р. № 885, починаючи з 01 серпня 2016 р.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві провести ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, перерахунок та виплату пенсії на підставі з урахуванням сум з довідки Секретаріату Кабінету Міністрів України від 6 травня 2015 р. № 885, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки та винагороди за безперервну працю, починаючи з 01 серпня 2016 р.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному тексті.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова