Справа № 826/14887/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 грудня 2016 року 10:13 № 826/14887/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів:

головуючого судді Аблова Є.В.,

судді Погрібніченка І.М.,

судді Шулежка В.П.,

при секретарі судового засідання Мар'янченко Д.А.,

за участю сторін:

представника позивача - Щербан Г.А.,

представника відповідача - Бучацького Ю.О.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «УНІКОМБАНК» до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося публічне акціонерне товариство «УНІКОМБАНК» до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить:

- зобов'язати Департамент державної виконавчої служби (відділ примусового виконання рішень) Міністерства юстиції України винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №48573405 від 04.09.2015 р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 1 406 999,15 гри. з ПАТ «УНІКОМБАНК»;

- зобов'язати Департамент державної виконавчої служби (відділ примусового виконання рішень) Міністерства юстиції України зняти арешт з майна ПАТ «УНІКОМБАНК», накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.08.2015 року, в рамках виконавчого провадження №48573405;

- зобов'язати Департамент державної виконавчої служби (відділ примусового виконання рішень) Міністерства юстиції України зняти арешт з коштів та інших цінностей ПАТ «УНІКОМБАНК», накладений постановою про арешт коштів та інших цінностей боржника від 25.09.2015 року, в рамках виконавчого провадження №48573405;

- зобов'язати Департамент державної виконавчої служби (відділ примусового виконання рішень) Міністерства юстиції України зняти арешт з коштів та інших цінностей ПАТ «УНІКОМБАНК», накладений постановою про арешт коштів та інших цінностей боржника від 01.10.2015 року, в рамках виконавчого провадження №48573405;

- зобов'язати Департамент державної виконавчої служби (відділ примусового виконання рішень) Міністерства юстиції України зняти арешт з коштів, що перебувають у касі ПАТ «УНІКОМБАНК» та надходять до каси, накладений постановою про арешт коштів, що перебувають у касі боржника та надходять до каси від 08.10.2015 року, в рамках виконавчого провадження №48573405;

- зобов'язати Департамент державної виконавчої служби (відділ примусового виконання рішень) Міністерства юстиції України скасувати постанову про розшук майна ПАТ «УНІКОМБАНК», від 08.10.2015 року, в рамках виконавчого провадження №48573405.

Позовні вимоги мотивовано тим, що державним виконавцем не зважаючи на ліквідаційну процедуру в ПАТ «УНІКОМБАНК» та всупереч вимогам чинного законодавства України не винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №48573405 від 04.09.2015 року про стягнення виконавчого збору з ПАТ «УНІКОМБАНК» та не знято арешти з майна, коштів, цінностей і каси ПАТ «УНІКОМБАНК».

В ході судового розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача проти позову заперечував проти позову та просив суд відмовити в його задоволенні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 28.08.2015 року прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження №48573405 з примусового виконання наказу №910/2924/14, виданого 28.07.2015 року Господарським судом м. Києва про стягнення з публічного акціонерного товариства «УНІКОМБАНК» (з будь-якого рахунку, виявленого виконавцем під час виконання рішення суду) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сокар Україна» (на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду) основну заборгованість в сумі 13810077, 93 грн; частину пені та 3 % річних в розмірі 189922,07 грн.; витрати по сплаті судового збору в сумі 69991,56 грн.

Оскільки товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сокар Україна» заявило клопотання накласти арешт на майно боржника одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, 28.08.2015 року державним виконавцем прийнято постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах суми звернення стягнення 14069991,56 грн.

В подальшому, 04.09.2015 року державним виконавцем прийнято постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 1406999,15 грн, оскільки боржником не виконано в самостійному порядку в строк для самостійного виконання рішення 03.09.2015 року включно.

У зв'язку з існуванням загальної заборгованості за виконавчим документом з урахуванням виконавчого збору станом на 25.09.2015 року у розмірі 15476990,71 грн державним виконавцем прийнято постанову від 25.09.2015 року про арешт коштів та інших цінностей боржника в межах суми стягнення.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що на адресу ПАТ «Український інноваційний банк», ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках», ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик», ПАТ «КСГ Банк», ПАТ «Унікомбанк», Головного управління НБУ по м. Києву і Київській області направлені платіжні вимоги для виконання.

Згідно інформації ДФС України боржником у виконавчому провадженні №48573405 відкрито рахунки в Головному управління Національного банку України по м. Києву і Київській області, що зумовило прийняття державним реєстратором постанови від 01.10.2015 року про арешт коштів та інших цінностей боржника, якою накладено арешт на кошти та інші цінності, що містяться на усіх рахунках та вкладах чи на зберіганні в Головному управлінні Національного банку України по м. Києву і Київській області у межах суми 15476990,71 грн.

Крім того, в межах виконавчого провадження №.10.2015 року державним виконавцем прийнято постанову про розшук майна боржника, якою оголошено в розшук усі транспортні засоби, належні на праві власності боржнику - ПАТ «Унікомбанк»; витрати, пов'язані з розшуком, стягнути з боржника.

В цей же день, 08.10.2015 року прийнято постанову про арешт коштів, що перебувають у касі боржника та надходять до каси, якою накладено арешт на кошти, що перебувають у касі та надходять до каси, що належить боржнику - ПАТ «Унікомбанк» в межах суми 14956654,83 грн.; кошти, що перебувають в касі ПАТ «Унікомбанк» та будуть надходити до каси підлягають арешту та забороняється використовувати до наступних розпоряджень державного виконавця.

27.10.2015 року державним виконавцем прийнято постанову про зупинення виконавчого провадження №48573405, оскільки на підставі постанови Правління Національного банку України від 15.10.2015 року №704/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Унікомбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 15.10.2015 №188 щодо запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товариству «Унікомбанк» та запровадження уповноваженої особи Фонду гарантування на здійснення тимчасової адміністрації.

Виконавче провадження з примусового виконання наказу №910/2924/14, виданого 28.07.2015 року Господарським судом м. Києва про стягнення з публічного акціонерного товариства «УНІКОМБАНК» (з будь-якого рахунку, виявленого виконавцем під час виконання рішення суду) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сокар Україна» (на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду) основну заборгованість в сумі 13810077, 93 грн; частину пені та 3 % річних в розмірі 189922,07 грн.; витрати по сплаті судового збору в сумі 69991,56 грн. вказаною вище постановою зупинено до закінчення строку дії зазначених обставин.

В подальшому, 09.12.2015 року поновлено виконавче провадження №48573405, оскільки постановою правління Національного банку України №856 від 03.12.2015 року вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «УНІКОМБАНК», про що винесена відповідна постанова.

09.12.2015 року державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з тим, що призначено процедуру ліквідації ПАТ «Унікомбанк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Унікомбанк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кононця Вадима Валерійовича на два роки з 04.12.2015 року по 03.12.2017 року включно. Виконавче провадження підлягає закінченню, а виконавчий документ підлягає направленню уповноваженій особі Фонду на ліквідацію ПАТ «Унікомбанк».

При цьому, в даній постанові зазначено, що при виконанні рішення суду на користь ТОВ «Торговий Дім «Сокар України» стягнуто та перераховано кошти у сумі 476638,03 грн, а державним виконавцем стягнуто та перераховано виконавчого збору у розмірі 52959,76 грн.

Позивач зазначає, що чинним законодавством встановлено особливий порядок здійснення виконавчого провадження стосовно банківських установ, в яких запроваджено тимчасову адміністрацію, що і зумовило звернення позивача до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» 21.04.1999 року №606-XIV (далі - Закон №606-XIV, чинний на момент прийняття оскаржуваної постанови).

Відповідно до ст. 1 вказаного закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч.1 ст. 6 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Поряд з цим, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11 Закону №606-XIV).

При цьому, приписи ч. 2 ст. 11 Закону №606-XIV регламентують, зокрема, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону №606-XIV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 17 Закону №606-XIV встановлено, що відповідно до цього закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, серед іншого, такі виконавчі документи як ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Згідно вимог ст. 49 Закону №606-XIV виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

При цьому, постанова про закінчення виконавчого провадження у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника виноситься державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому виконавчий документ надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Матеріалами справи підтверджується, що державним виконавцем дотримано вимог зазначених норм чинного законодавства шляхом прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 09.12.2015 року з примусового виконання наказу №910/2924/14, виданого 28.07.2015 року Господарським судом м. Києва про стягнення з публічного акціонерного товариства «УНІКОМБАНК» (з будь-якого рахунку, виявленого виконавцем під час виконання рішення суду) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сокар Україна» (на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду) основну заборгованість в сумі 13810077, 93 грн; частину пені та 3 % річних в розмірі 189922,07 грн.; витрати по сплаті судового збору в сумі 69991,56 грн.

Статтею 50 Закону №606-XIV визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

З вказаної постанови про закінчення виконавчого провадження вбачається, що при виконанні рішення суду на користь ТОВ «Торговий Дім «Сокар Україна» стягнуто та перераховано виконавчого збору у розмірі 52959,76 грн, тобто не в повному обсязі, оскільки постановою від 04.09.2015 року прийнято постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 1406999,15 грн.

Наведене свідчить, що у державного виконавця відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження ВП №48573405 від 04.09.2015 р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 1 406 999,15 гри. з ПАТ «УНІКОМБАНК».

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №7 "Про судове рішення в адміністративній справі", суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд також звертає увагу на положення Постанови Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010 р. № П-278/10, якою встановлено, що з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Отже, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, що визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення. Суд є правозастосовуючим органом, тобто, не створюючи нових правових норм, не підміняючи собою органи виконавчої та законодавчої влади, на підставі закону у встановленому процесуальним законом порядку вирішує справи.

Враховуючи наведене у сукупності, суд прийшов до висновку, що зобов'язання Департаменту державної виконавчої служби (відділ примусового виконання рішень) Міністерства юстиції України винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №48573405 від 04.09.2015 р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 1 406 999,15 гри. з ПАТ «УНІКОМБАНК» є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача, а відтак підстави для задоволення вказаних позовних вимог відсутні.

При цьому, не підлягають задоволенню і похідні позовні вимоги, заявлені позивачем, а відтак суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог повністю.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «УНІКОМБАНК» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Головуючий суддя Аблов Є.В.

Суддя Погрібніченко І.М.

Суддя Шулежко В.П.