Справа № 166/1463/16-а
Суддя: Фазан О. З.
Дата ухвалення: 2016-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 166/1463/16-а
провадження №2-а/166/51/16
ПОСТАНОВА

іменем України

29 грудня 2016 року смт.Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Фазан О.З.

за участю секретаря Приймачук О .М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кортеліської сільської ради Ратнівського району Волинської області про визнання протиправними дій щодо відмови в реєстрації місця проживання та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

14 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що в селі Кортеліси по вул. Л.Українки,15 Ратнівського району Волинської області проживали його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які померли відповідно 04 грудня 1991 року та 14 травня 2013 року.

На момент смерті мати проживала одна.

07 квітня 2015 року він знявся з місця реєстрації с. Береза Ратнівського району Волинської області і переїхав на постійне місце проживання у батьківський будинок.

У 2016 році йому усно відмовили у виділенні земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку по причині відсутності реєстрації місця проживання у с. Кортеліси.

18 листопада 2016 року подав до Кортеліської сільської ради письмову заяву про реєстрацію місця проживання у будинку, який належав його матері.

21 листопада 2016 року заява про реєстрацію була повернута з відміткою про відмову йому у реєстрації місця проживання в звязку з відсутністю згоди власника житла.

Прохає визнати дії Кортеліської сільської ради Ратнівського району Волинської області щодо відмови в реєстрації місця проживання неправомірними та зобов'язати вчинити дії щодо реєстрації його за фактичним місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у заяві. Просить позов задовольнити. Додатково пояснив, що проживає у батьківській хаті без реєстрації.

Представник відповідача заперечив проти позову, просить відмовити у його задоволенні. Пояснив, що позивач не надав згоди власника про дозвіл на реєстрацію його. Визнав, що позивач проживає у батьківській хаті без реєстрації.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Виходячи з положень ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, ст. 8 КАС України та ч.1 ст. 17 Закону УКраїни " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

З заяви про реєстрацію місця проживання від 18.11.2016 року ( а. с. 12) вбачається, що позивачу у реєстрації місця проживання відмовлено 21 листопада 2016 року Кортеліською сільською радою згідно постанови № 207 тому, що немає згоди.

Свідоцтвом про народження позивача ( а. с. 5), витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 4 від 06.12.2016 року Ратнівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області ( а. с. 7), свідоцтв про смерть ( а. с. 8,9) підтверджено, що ОСОБА_3 є батьком позивача, який помер 04 грудня 1991 року, а ОСОБА_4 мати , яка померла 14.05.2013 року.

З довідки № 1074 від 02.12.2016 року Кортеліської сільської ради слідує, що до дня своєї смерті мати позивача ОСОБА_4 постійно проживала і була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкоємцями спадкового будинку за вказаною адресою за законом є її діти : ОСОБА_5,ОСОБА_6,ОСОБА_7 та позивач.

Згідно до довідки № 1053 від 22.11.2016 року в спадковому будинку без реєстрації проживає позивач.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 «Свобода пересування» Протоколу №4 Конвенції про захистправ людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

В силу ч.1 ст. 2 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місцяпроживання в Україні" від 11.12.2003 року (надалі - Закон), громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Згідно ст. 3 Закону: свобода пересування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території України у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час, за винятком обмежень, які встановлюються законом; вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; особа - фізична особа; реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Чинною редакцією вказаної статті встановлено, що реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Відповідно до ст. 6 Закону реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Для реєстрації особа подає письмову заяву, документ до якого вносяться відомості про місце проживання, квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати, талон зняття з реєстрації, документи, що підтверджують право на проживання в житлі.

Вказаним Законом визначено вичерпний перелік необхідних документів для реєстрації місця проживання та заборонено вимагати для реєстрації подання особою інших документів.

Згідно п. 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року № 207 « Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» ( далі Правил) для реєстрації місця проживання особа або її представник подає: 1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6,7 або 8; 2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; 3) квитанцію про сплату адміністративного збору; 4) документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сімї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників); 6) заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно здодатком 11(у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).

Пунктом 11 згаданих Правил визначено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років.

Згідно з ч.1, 2, 6 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин суд вважає, що відповідач не довів правомірність своїх дій підстав відмови у проведенні реєстрації місця проживання позивача, у звязку із чим їх належить визнати протиправними.

Отже, з огляду на вищевказане, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Задовольняючи позов, суд стягує із бюджету Кортеліської сільської ради на користь ОСОБА_1 понесені останнім документально підтверджені витрати з оплати судового збору в розмірі 551,20 гривень згідно до квитанції № 52 від 15грудня 2016 року філії 10002/070 Волинського управління АТ « Ощадбанк».

Керуючись ст.ст.19 Конституції України, ст.ст.9, 11, 158-163 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Кортеліської сільської ради Ратнівського району Волинської області щодо відмови в реєстрації місця проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 - . неправомірними

Зобовязати вчинити дії секретарем Кортеліської сільської ради Ратнівського району Волинської області ОСОБА_8 щодо реєстрації ОСОБА_1 за фактичним місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Управлінню Державного казначейства України в Ратнівському районі із Державного бюджету України шляхом безспірного списання із рахунку Кортеліської сільської ради Ратнівського району Волинської області повернути ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ратнівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення .

Суддя Ратнівського

районного суду ОСОБА_9