Справа № 826/15847/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 грудня 2016 року 11:05 № 826/15847/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів:

головуючого судді Аблова Є.В.,

судді Погрібніченка І.М.,

судді Шулежка В.П.,

при секретарі судового засідання Мар'янченко Д.А.,

за участю сторін:

представника позивача - Савчука І.О.,

представника відповідача - Бучацького Ю.О.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом Компанії «EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №43806297,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Компанія «EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить: визнати незаконною та скасування постанову від 27.09.2016 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжова Максима Валерійовича про закінчення виконавчого провадження ВП №43806297 по виконанню рішення Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 року у справі №19336/04.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на дату прийняття оскаржуваної постанови та станом на момент звернення до суду з даним позовом рішення Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 року в частині виплати підприємству-заявнику будь-якого податку, що може нараховуватися на 5000000,00 євро по відшкодуванню матеріальної і моральної шкоди та будь-який податок, що може нараховуватися підприємству-заявнику на 8000 євро компенсації судових та інших витрат.

В ході судового розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, в провадженні відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України перебувало виконавче провадження по виконанню рішення №19336/04, видане 23.01.2014 Європейським судом з прав людини у справі «Компанія «EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» проти України», відповідно до якого Суд постановив:

- упродовж трьох місяців від дня, коли це рішення набуде статусу остаточного відповідно до пункту 2 статті 44 Конвенції, держава-відповідач має виплатити підприємству-заявнику 5000000 (п'ять мільйонів) євро відшкодування матеріальної і моральної шкоди, плюс будь-який податок, що може нараховуватись підприємству-заявнику;

- упродовж трьох місяців від дня, коли це рішення набуде статусу остаточного відповідно до пункту 2 статті 44 Конвенції, держава-відповідач має виплатити підприємству-заявнику 8000 (вісім тисяч) євро компенсації судових та інших витрат, плюс будь-який податок, що може нараховуватись підприємству-заявнику;

- зі спливом зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на цю суму нараховуватиметься простий відсоток (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

Боржником за рішенням Суду є держава Україна.

Так, постановою від 24.06.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного рішення Європейського суду з прав людини.

В подальшому, 27.09.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжова Максима Валерійовича прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП №43806297).

Підставою для прийняття вказаної постанови про закінчення виконавчого провадження зазначено, що рішення суду виконано фактично у повному обсязі згідно з виконавчим документом. Грошові кошти перераховані стягувачу платіжним дорученням Міністерства юстиції України в іноземній валюті від 19.12.2014 №30 у розмірі 8000 євро, платіжним дорученням Міністерства юстиції України в іноземній валюті від 09.09.2015 №30 у розмірі 40000,00 євро, платіжним дорученням Міністерства юстиції України в іноземній валюті від 11.09.2015 №31 у розмірі 40000,00 євро, платіжним дорученням Міністерства юстиції України в іноземній валюті від 14.09.2015 №32 у розмірі 10000 євро, платіжним дорученням Міністерства юстиції України в іноземній валюті від 02.10.2015 №35 у розмірі 70000 євро, платіжним дорученням Міністерства юстиції України в іноземній валюті від 15.08.2016 №14 у розмірі 4840000 євро та платіжним дорученням Міністерства юстиції України в іноземній валюті від 16.09.2016 №17 сплачена пеня за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини у розмірі 322350,09 євро.

Незгода позивача з даною постановою про закінчення виконавчого провадження зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» 21.04.1999 року №606-XIV (далі - Закон №606-XIV, чинний на момент прийняття оскаржуваної постанови).

Відповідно до ст. 1 вказаного закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч.1 ст. 6 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Поряд з цим, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11 Закону №606-XIV).

При цьому, приписи ч. 2 ст. 11 Закону №606-XIV регламентують, зокрема, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону №606-XIV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 17 Закону №606-XIV встановлено, що відповідно до цього закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, серед іншого, такі виконавчі документи як ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Статтею 18 Закону №606-XIV визначеного вимоги до виконавчого документу.

Так, зокрема, у виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення (п. 4 ч. 1 ст. 18 Закону №606-XIV).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону №606-XIV виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З аналізу вищевикладених правових норм слідує, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Тобто, примусове виконання рішення суду здійснюється щодо резолютивної частини відповідного рішення. Окрім того, у випадку виконання судового рішення виконавче провадження підлягає закінченню.

Водночас, згідно положень статей 2 та 3 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», порядок виконання Рішення визначається цим Законом, Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей, що передбачені цим Законом. Виконання Рішення здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 8 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виплата стягувачеві відшкодування має бути здійснена у тримісячний строк з моменту набуття Рішенням статусу остаточного або у строк, передбачений у Рішенні.

Протягом одного місяця від дня відкриття виконавчого провадження за Рішенням Орган представництва надсилає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, постанову про відкриття виконавчого провадження та документи, передбачені у п. «б» ч. 1 ст. 7 цього Закону.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом 10 днів від дня надходження зазначених у частині 3 цієї статті документів, здійснює списання на вказаний стягувачем банківський рахунок, а в разі його відсутності - на депозитний рахунок державної виконавчої служби коштів з відповідної бюджетної програми Державного бюджету України. Порядок збереження коштів на депозитному рахунку державної виконавчої служби визначається Законом України «Про виконавче провадження».

За правилами частини 5 цієї ж статті підтвердження списання відшкодування, отримане від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та підтвердження виконання всіх вимог, зазначених у резолютивній частині остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, резолютивній частині остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, у рішенні Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, у рішенні Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України, є для державної виконавчої служби підставою для закінчення виконавчого провадження.

Державна виконавча служба протягом трьох днів надсилає Органу представництва постанову про закінчення виконавчого провадження та підтвердження списання коштів (частина шоста статті 8 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Конвертація коштів, присуджених судом, оформлення платіжних документів (платіжного доручення) проводиться Міністерством юстиції України, як органом, відповідальним за забезпечення представництва України в Європейському суді з прав людини та координацію виконання його рішень, з урахуванням особливостей, вищезазначених нормативно- правових актів та законодавства України, відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення платежів, пов'язаних з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.03.2007 № 408.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, що виконання зазначеного рішення Суду, на користь Компанії «EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» здійснено: платіжним дорученням Міністерства юстиції України в іноземній валюті від 19.12.2014 №30 перераховані кошти у розмірі 8000 євро, платіжним дорученням Міністерства юстиції України в іноземній валюті від 09.09.2015 №30 у розмірі 40000 євро, платіжним дорученням Міністерства юстиції України в іноземній валюті від 11.09.2015 №31 у розмірі 40000 євро, платіжним дорученням Міністерства юстиції України в іноземній валюті від 14.09.2015 №32 у розмірі 10000 євро, платіжним дорученням Міністерства юстиції України в іноземній валюті від 02.10.2015 №35 у розмірі 70000 євро, платіжним дорученням Міністерства юстиції України в іноземній валюті від 15.08.2016 №14 у розмірі 4840000 євро та платіжним дорученням Міністерства юстиції України в іноземній валюті від 16.09.2016 №17 сплачена пеня за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини у розмірі 322350,09 євро.

При цьому, суд звертає увагу, що в резолютивній частині рішення Європейського суду з прав людини №19336/04 від 23.01.2014 зазначено про необхідність виплати підприємству-заявнику будь-який податок, що може нараховуватись підприємству-заявнику згідно присуджених сум 5000000,00 євро та 8000,00 євро відповідно.

Тобто, в даному випадку мова йде про ймовірність нарахування податку на вищевказані суми, перераховані на користь позивача.

Станом на момент розгляду даної справи позивачем не надано, а судом не встановлено, що Компанії «EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» нараховано будь-який податок на присуджені суми 5000000,00 євро та 8000,00 євро. При цьому, позивачем не зазначено навіть який саме податок може бути нарахований на вказану суму.

Водночас, згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Між тим важливо, щоб порушення цих прав, свобод та інтересів відбувалося у публічно-правових відносинах та виходило від суб'єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод (ч. 2 ст. 2, п. 1 ч. 1 ст. 17, ст. 3 КАС України).

Із наведених норм випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Між тим, принцип, наведений в ст. 2 КАС України, полягає у захисті порушеного права від порушення, що вже відбулося, тобто в наявності матеріально - правового інтересу позивача відносно дій (бездіяльності) суб'єкта владних повноважень.

З урахуванням того, що матеріалами справи підтверджується, що боржником за вказаним виконавчим документом виконано резолютивну частини рішення Європейського суду з прав людини, при цьому, до суду не надано доказів нарахування податку на сплачені на користь позивача суми згідно рішення Європейського суду з прав людини, а відтак суд приходить до висновку, що у державного виконавця були наявні всі законодавчо передбачені підстави для прийняття оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог Компанії «EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Головуючий суддя Аблов Є.В.

Суддя Погрібніченко І.М.

Суддя Шулежко В.П.