Справа № 818/1333/16
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2016 р. Справа № 818/1333/16
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Гелети С.М., суддів Сопяненко О.В., Павлічек В.О.
за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 юстиції України, Головного територіального управління юстиції в Сумській області, 3-тя особа Управління Центр надання адміністративних послуг у м. Суми Сумської міської ради про скасування рішень, -
В С Т А Н О В И В:
Також позивачем подано клопотання щодо визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду. Своє клопотання позивач мотивує тим, що не звертався до реєстратора про реєстрацію 05.08.2014р. за ним в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на земельну ділянку та житловий будинок, які за рішенням Зарічного районного суду від 02.07.2013р.по справі №591/436/13-ц було визнано за позивачем право власності при розподілі спільного майна подружжя. Про факт реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на земельну ділянку та житловий будинок він дізнався лише у 2016 році при розгляді справи №591/914/16 ц про визнання недійсними договорів дарування. Також зазначає, що в зв'язку із реорганізацією Державної реєстраційної служби у нього була відсутність ознайомитися із матеріалами реєстраційної справи.
Відповідно до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.
Так, матеріалами справи підтверджується, що земельна ділянка була зареєстрована згідно рішення державного реєстратора від 05.08.2014р. №14925672 (а.с.53 зворотн.стор). Про факт реєстрації 05.08.2014р. земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позивачу було відомо станом на 07.08.2016р. Так, згідно договору дарування від 07.08.2014р. позивач зазначену земельну ділянку подарував ОСОБА_6 (а.с.59зворотн.стор.-60). Про факт такої реєстрації свідчить зміст даного договору, зокрема п. 1.2 Договору від 07.08.2016р. Так, в договорі зазначено, що земельна ділянка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.08.2014р., витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №25170582, виданий 05.08.2016р. Реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції Сумської області. Даний договір дарування було підписано позивачем, про що свідчить підпис ОСОБА_1 на договорі дарування, про його зміст позивач був обізнаний.
Таким чином матеріалами справи не підтверджується твердження позивача про те, що про факт реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на земельну ділянку та житловий будинок в 2016 році, оскільки позивачу достовірно було відомо з серпня 2014 року про факт реєстрації 05.08.2014р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за ним як земельної ділянки, так і житлового будинку, але до суду позивач звернувся лише 12.10.2016р., тобто із пропуском строку, встановленого ст. 99 КАС України.
Стосовно твердження ОСОБА_1 про те, що в зв'язку із тим, що Реєстраційна служба була ліквідована, невідомий її правонаступник, а тому він не мав змоги звернутися до суду, судом визнається безпідставним, враховуючи наступне.
Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.01.2015р. №17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» було ліквідовано Державну реєстраційну службу та Державну виконавчу службу, поклавши на ОСОБА_3 юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, договорів комерційної концесії (субконцесії), з питань реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності. При цьому, п. 2 зазначеної Постанови установлено, що ОСОБА_3 юстиції є правонаступником Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, що ліквідуються, в частині реалізації державної політики у сферах, зазначених у пункті 1 цієї постанови. Таким чином діючим законодавством визначено правонаступника ліквідованої Державної реєстраційної служби, в зв'язку із чим в судовому засіданні 17.11.2016р. судом було залучено в якості другого відповідача ОСОБА_3 юстиції України.
Матеріалами справи не підтверджується, що з серпня 2014 року по 2016 рік позивач взагалі звертався до реєстраційної служби, чи іншої установи та йому було відмовлено в доступі до даних Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на земельну ділянку та житловий будинок. В судовому засіданні позивач підтвердив, що він звернувся лише в 2016 р.
Стосовно посилання позивача на факт оспорювання в лютому 2016 р. в судовому порядку договорів дарування від 07.08.2014р., суд зазначає, що дані обставини не є обставинами, які свідчать про поважність строку звернення до суду із даними вимогами. Так, матеріалами справи, зокрема, позовною заявою ОСОБА_1 від 29.02.2016р., яка була подана до Зарічного районного суду м.Суми 29.02.2016р. позивач знав про факт реєстрації 05.08.2014р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності за ним на земельну ділянку та житловий будинок, про що позивач зазначає в позовній заяві. (а.с.136).
Дані обставини підтверджують факт того, що як і під час укладення договорів дарування 07.08.2014р., так і станом на день звернення до Зарічного районного суду м.Суми 29.02..2016р. позивачу було достовірно відомо про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності за ним на земельну ділянку та житловий будинок.
Приймаючи рішення щодо наявності або відсутності підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, судом враховано, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
В матеріалах справи, на переконання суду, докази таких обставин відсутні. Доводи позивача, викладені у позові та зазначені в додаткових поясненнях, суд не находить обґрунтованими та змістовними.
Слід зазначити, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.
Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа "Стаббігс та інш. Проти Великобританії" рішення від 22.10.1996р., справа "Z та інші проти Сполученого королівства"10 травня 2001 року).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання позивача про визнання причини пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд апеляційної скарги шляхом подачі в пятиденний строк з дня отримання повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.12.2016р.

Головуючий суддя С.М.Гелета

Судді О.В.Сопяненко

ОСОБА_7