Справа № 805/4363/16-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 р. Справа № 805/4363/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Волгіної Н.П.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_2 Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,

ОСОБА_2 Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

ОСОБА_3

про визнання неправомірним та скасування повідомлення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1, звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_2 Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в якій просить суд (з урахуванням уточнень) визнати неправомірним та скасувати повідомлення від 12 жовтня 2016 року № 390/5-16П7170 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання виконавчого напису нотаріуса від 8 червня 2010 року № 4098 про звернення стягнення на комплекс нежитлових будівель, розташований у м. Маріуполь, вул. Червонофлотська, б. 165 що належить на праві власності ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості у сумі 3 983 428,32 грн на користь позивача.

В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено, що повідомлення про повернення виконавчого документу (виконавчого напису нотаріуса) стягувачу без прийняття до виконання обґрунтовано ненаданням позивачем до відділу примусового виконання рішень разом із заявою про відкриття виконавчого провадження доказу сплати авансового внеску, а також подання виконавчого документу до органу виконавчої служби із порушенням підвідомчості.

Позивач із такими підставами повернення виконавчого документу не погоджується, так як станом на час звернення товариства до відділу ДВС (спрямування виконавчого документу поштою 4 жовтня 2016 року), тобто, до набрання чинності ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» в редакції від 5 жовтня 2016 року діяв ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» в редакції від 28 грудня 2015 року, яка взагалі не передбачала сплати авансового внеску, а також визначала, що виконавчі документи, сума заборгованості за якими становить від 3 до 10 млн. грн, підвідомчі відділам примусового виконання рішень (ст. 21 зазначеного закону.

Позивач зауважує, що дія нормативного акту в часі тісно повязана із поняттям юридичної (законної) чинності нормативного акту. Цій дії властиві два основних моментів: набрання актом чинності; втрата актом чинності. Пряма дія припускає застосування акту у звязку з юридичними фактами, що виникли після введення його в дію. Відповідно до ст. 255 Цивільного кодексу України - якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції. Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Беручи до уваги, що виконавчий документ був предявлений Публічним акціонерним товариством ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1 до виконання в період дії ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» в редакції від 28 грудня 2015 року, питання про відкриття виконавчого провадження відповідач, за переконанням позивача, мав вирішувати згідно з вимогами ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» в редакції від 28 грудня 2015 року (а.с. 4-5, 17).

Ухвалою суду від 7 грудня 2016 року заучено до участі у справі в якості другого відповідача ОСОБА_2 Державної виконавчої служби Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області; в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 (а.с. 20-21).

Представник позивача до суду не зявився, 27 грудня 2016 року судом отримано клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 24).

Представник першого відповідача Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_2 Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до суду не зявився, про дату, час та місце розгляду справи відділ повідомлявся судом належним чином, причини неявки представника відділу до суду не повідомлені.

Представник другого відповідача головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_2 Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_5, до суду зявився, надав заяву про те, що не заперечує проти розгляду справи в письмовому провадженні у звязку із неявкою інших представників осіб, що беруть участь у справі (а.с. 25).

В матеріалах справи містяться письмові заперечення головного державного виконавця Балдинюка М.Ю., в яких зазначено, що відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, відділам примусового виконання рішень підвідомчі рішення, сума зобовязання за якими становить від 6 до 20 млн. грн. Разом із цим, сума стягнення за виконавчим написом нотаріуса від 8 червня 2010 року № 4098 є меншою за 6 млн. грн. Крім цього, згідно з положеннями ст. 26 ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» до заяви про відкриття виконавчого провадження стягувач має додати доказ сплати авансового внеску, крім випадків, коли його не належить сплачувати. Позивач не є особою, яка звільняється від сплати авансового внеску, втім, квитанції про його сплати до відділу не надав. До цього ж, відповідно до ст. 4 цього ОСОБА_4 виконавчий документ повертається стягувачу у передбачених ОСОБА_4 випадках без виконанню протягом трьох робочих днів з дня його предявлення. Так, за логікою позивача, якщо днем предявлення виконавчого напису нотаріуса слід вважати день надіслання виконавчого документу поштою (4 жовтня 2016 року), то державний виконавець мав повернути його 6 жовтня 2016 року, тобто тоді, коли ще навіть не знав про його існування, оскільки отримав виконавчий напис нотаріуса лише 12 жовтня 2016 року. У той же час, статтею 26 ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець не пізніше наступного дня з дня надходження до нього виконавчого документу приймає рішення щодо відкриття виконавчого провадження. Тобто, рішення щодо відкриття виконавчого провадження приймається держаним виконавцем не з дня надіслання виконавчого документу стягувачем поштою, а безпосередньо з дня його отримання держаним виконавцем. Посилання позивача на ст. 255 Цивільного кодексу України є безпідставною, оскільки повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання прийнято зовсім не з підстав порушення стягувачем строків. Позивач навмисно підміняє поняття «подання своєчасно» виконавчого документу та «подання виконавчого документу на виконання (а.с. 26-27).

Третя особа до суду не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомлені.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що перешкод для розгляду справи, передбачених ст. 128 КАС України немає, представники позивача, першого відповідача, третя особа в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

3 жовтня 2016 року позивачем сформовано заяву № КНО-61.1.3/93 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 8 червня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4098, вчиненого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 щодо звернення стягнення на комплекс нежитлових будівель, розташованих у м. Маріуполь по вул. Червонофлотська, б. 165 та належить на праві власності ОСОБА_3 (а.с. 6). В заяві зазначено, що враховуючи той факт, що сума невиконаних ОСОБА_3 зобовязань становить на момент звернення виконавчого документу до примусового виконання 3 983 428,32 грн, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 21 ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» позивач звертається до Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_2 Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Вказано, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного майна, позивач пропонує задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «ДОНГОРБАНК» в розмірі 3 983 428,32 грн, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1, що вбачається з посилань його представника, викладених у цій заяві, та не є спірним питанням даної справи.

Крім іншого, позивачем до заяви додано зазначений виконавчий напис, вчинений ОСОБА_6, приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, про звернення стягнення на комплекс нежитлових будівель, загальною площею 2303,0, а саме: нежитлову будівлю літ. О-2, прибудову літ. О1-1, нежитлову будівлю літ. С-2, С/п, розташованих у м. Маріуполі Донецької області по вул. Червонофлотській, буд. 165, що належить на праві власності ОСОБА_3, який народився 4 січня 1961 року у м. Маріуполі Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканцю АДРЕСА_1, місце роботи директор ТОВ «Полімерпромтекс» (м. Маріуполі Донецької області по вул. Червонофлотській, буд. 165). Зазначене нерухоме майно на підставі іпотечного договору, посвідченого 26 червня 2009 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_7 по реєстру № 1570, передане в іпотеку Закритому акціонерному товариству «Донгорбанк» () в забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору № 02 від 26 червня 2009 року, прострочення чергового платежу за яким настав 1 липня 2009 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Донгорбанк», який є правонаступником всіх прав та зобовязань Відкритого акціонерного товариства «Донгорбанк» у розмірі 3 980 378,32 грн. Дата набрання чинності виконавчого напису 8 червня 2010 року, він має бути предявлений до виконання до відділу (підрозділу) державної виконавчої служби протягом року з дня його вчинення; стягнуто плати 3 050,00 грн (а.с. 10).

Як вбачається з матеріалів справи, вищевказана заява разом із виконавчим написом нотаріуса 4 жовтня 2016 року надіслана засобом поштового звязку до Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_2 Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, отримана останнім 11 жовтня 2016 року (а.с. 7-8).

12 жовтня 2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_2 Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_8 за наслідком розгляду наведеної заяви про примусове виконання зазначеного виконавчого напису № 4098 від 8 червня 2010 року, виданого ПН ДМНО ОСОБА_6, про звернення стягнення на комплекс нежитлових будівель, загальною площею 2303,0, а саме: нежитлову будівлю літ. О-2, прибудову літ. О1-1, нежитлову будівлю літ. С-2, С/п, розташованих у м. Маріуполі Донецької області по вул. Червонофлотській, буд. 165, що належить на праві власності ОСОБА_3 (за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги ПАТ «ПУМБ» в сумі 3 983 428,32 грн), прийнято повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання № 390/5-16П7170 ВП № 52635469 (а.с. 9).

Повідомлення вмотивоване наступним.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 (в редакції від 29 вересня 2016 року), Відділу примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі підвідомчі рішення, за якими: боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; сума зобов'язання становить від шести до двадцяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Згідно з ч. 2 ст. 26 ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Враховуючи припис п.п. 8, 10 ч. 4 ст. 4 ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження», п. 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 (в редакції від 29 вересня 2016 року) виконавчий документ, предявлений позивачем, непідвідомчий Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_2 Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с. 9).

Не погодившись із повідомленням Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_2 Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 12 жовтня 2016 № 390/5-16П ВП № 52635469 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, позивач 4 листопада 2016 року, тобто, у строк, передбачений ст. 181 КАС України, звернувся до суду із позовом про його оскарження (а.с. 4-5, 12, 17).

При прийнятті рішення по справі суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі з боку органів державної влади.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Згідно з ч.ч. 1-2 ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, який згідно інформаційної картки цього закону, розміщеної на офіційному веб-сайті Верховної ОСОБА_8 України (http://zakon3.rada.gov.ua/laws/card/1404-19) набрав чинності 5 жовтня 2016 року, - дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень ОСОБА_4 № 1404-VIII визнано такими, що втратили чинність з дня набрання чинності цим ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» (від 21 квітня 1999 року № 606-XIV), крім статті 4, яка втрачає чинність через три місяці з дня набрання чинності цим ОСОБА_4.

У п. 7 Прикінцевих та перехідних положень ОСОБА_4 № 1404-VIII визначено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим ОСОБА_4 (тобто, до 5 жовтня 2016 року - враховуючи набрання останнім чинності 5 жовтня 2016 року), завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим ОСОБА_4. Після набрання чинності цим ОСОБА_4 виконавчі дії здійснюються відповідно до цього ОСОБА_4.

Заява позивача від 3 жовтня 2016 року № КНО-61.1.3/93 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису від 8 червня 2010 року, вчиненого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_6, яка направлена разом із вказаним виконавчим документом представником Публічного акціонерного товариства ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_2 Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 4 жовтня 2016 року, отримана адресатом 11 жовтня 2016 року (а.с. 8), тобто, після набрання чинності ОСОБА_4 № 1404-VIII.

Відповідно до ст. 1 ОСОБА_4 № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому ОСОБА_4 органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим ОСОБА_4, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього ОСОБА_4, а також рішеннями, які відповідно до цього ОСОБА_4 підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, враховуючи закріплене у п. 7 Прикінцевих та перехідних положень ОСОБА_4 № 1404-VIII, отримавши 11 жовтня 2016 року наведену заяву позивача та виконавчий документ, доданий до неї, державний виконавець при вчиненні виконавчих дій мав керуватись ОСОБА_4 № 1404-VIII, який станом на час отримання зазначених документів вже набрав чинності.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 3 цього ОСОБА_4 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 25 вказаного ОСОБА_4 виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

29 вересня 2016 року Міністерством юстиції України прийнято наказ № 2832/5 «Про внесення змін до деяких наказів Міністерства юстиції України», п. 1 якого унесено зміни до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802 (із змінами), виклавши її в новій редакції, що додається.

Нова редакція Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 (далі Інструкція № 512/5) набрала чинності 5 жовтня 2016 року, що вбачається з її інформаційної картки, розміщеної на офіційному веб-сайті Верховної ОСОБА_8 України (http://zakon3.rada.gov.ua/laws/card/1404-19).

Згідно з п. 3 Розділу І Інструкції № 512/5 органами державної виконавчої служби є, зокрема, управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень.

Пунктом 4 цієї Інструкції визначено, що Відділу примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі підвідомчі рішення, за якими: боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; сума зобов'язання становить від шести до двадцяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

З огляду на наведене суд дійшов висновку про те, що виконавчий напис № 4098 від 8 червня 2010 року, виданий приватним нотаріусом ОСОБА_6, про звернення стягнення на комплекс нежитлових будівель, що належить на праві власності ОСОБА_3, в рахунок погашення заборгованості у сумі 3 983 428,32 грн, не підвідомчий Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_2 Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, оскільки визначена у виконавчому документі сума, яка підлягає до стягненню, є меншою за шість мільйонів гривень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 ОСОБА_4 № № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього ОСОБА_4, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про: стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів; відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Як встановлено судом позивачем не додано до заяви про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса доказу сплати авансового внеску або доказу того, що стягувач має бути звільнений від його сплати.

Як закріплено у п.п. 6, 8, 10 ч. 4 ст. 4 ОСОБА_4 № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст. 26 цього ОСОБА_4; стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим; виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Згідно з п. 4 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених ч. 4 ст. 4 ОСОБА_4, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня предявлення виконавчого документа. У разі наявності підстав, передбачених ч. 3 ст. 5 ОСОБА_4, приватний виконавець має право повернути виконавчий документ без прийняття до виконання, про що зобовязаний письмово повідомити стягувача із зазначенням підстави повернення та розяснити йому право оскаржити рішення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, а також право стягувача подати виконавчий документ на виконання іншого приватного виконавця або до органу державної виконавчої служби.

Таким чином, виконавчий напис № 4098 від 8 червня 2010 року, виданий приватним нотаріусом ОСОБА_6, про звернення стягнення на комплекс нежитлових будівель, що належить на праві власності ОСОБА_3, на користь позивача - підлягав поверненню без прийняття до виконання.

Відповідно до ст. 28 ОСОБА_4 № 1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене вище, беручи до уваги приписи ч.ч. 1-2 ст. 71 КАС України, суд дійшов висновку про доведеність відповідачем правомірності повідомлення Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_2 Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 12 жовтня 2016 року № 390/5-16П7170 про повернення без прийняття до виконання виконавчого документа - виконавчого напису нотаріуса від 8 червня 2010 року № 4098.

Відповідно, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1 про визнання зазначеного повідомлення визнати неправомірним та його скасування - задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 2, ст. 7-11, ст. 17-20, ст. 69-72, ст. 86, ст. 94, ст. 122 154, ст. 158-163, ст. 167, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_2 Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3, про визнання неправомірним та скасування повідомлення від 12 жовтня 2016 року № 390/5-16П7170 про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Волгіна Н.П.