Справа № 2-а-481/10
Суддя: Балан М. В.
Дата ухвалення: 2010-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-481/10
УХВАЛА

23 червня 2010 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі головуючого: судді Масленикова O.A., при секретарі Дяченко М,В. за участю позивачів: ОСОБА_1А,, ОСОБА_2, ОСОБА_3 представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5

представника відповідача: ОСОБА_6 розглянувши адміністративну справу 2-а-483/10 за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4,

ОСОБА_3 до

Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Кілійський районний відділ земельних ресурсів,

Одеська регіональна філія ДП «Державний земельний кадастр»

про

7 *!гень суб' єкта владних повноважень незаконними та їх, скасування, права власності та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 звернулись до Кілійського районного суду з адміністративним позовом до Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області,тсеті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Кілійський районний відділ земельних ресурсів, Одеська регіональна філія Дії «Державний земотіьний кадастр» та зазначили, що на підставі рішень Вилківської міської ради вони є користувачами земельних ділянок по вулиці Богдана Хмельницького в м. Вилкове Кілійського району Одеської області.

Зокрема, ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 в рівних частках є користувачами земельної ділянки площею 1660 кв.м., в тому числі 960 кв.м. в кінці будівель по гравій стороні вулиці та 700 кв.м. через дорогу р. Дунай в м.. Вилкове; ОСОБА_4 є користувачем земельної ділянки площею 400 кв. м. по вул. Б.Хмельницького, 80; ОСОБА_3 є користувачем земельної ділянки площею 300 кв. м. по нуд .. ОСОБА_8 с, її.

Як зазначають позивачі, за рахунок намиву родючих ґрунтів на берег р. Дунай, сак;/ площі на даних л гзнвачам земельних ділянок поступово збільшувались та на сьогодні мвн становлять : у ОСОБА_9, ОСОБА_2 - 2345 кв.м., ОСОБА_4 - 2883 кв.м.; їйнм .

О.М. - 2902 кв.м. В квітня 2009 року позивачі звертались до Вилківської міської ради -< л. :

про передачу їм без сплатно у власність зазначених земельних ділянок. Однак 5 лютого 2 о і я в Вилківська міська рада винесла рішення про відмову в передач позивачам зазначених _ .

ділянок безоплатне у приватну власність, пославшись на те, що дані ділянки розташовані прибережній захисній смузі, а також те, що фактична площа земельних ділянок не в і дп с а і л: м площі, що раніше сула надана кожному з них у користування.

Оскільки позивачі вважають вказану відмову незаконною, в зв'язку з тим, що вони шані:-, право на безоплатну приватизацію земельних ділянок, які перебувають у їх користування тв а отриманні земельних ділянок у власність на підставі набувальної давності, оскалі"н користуються ними більше ніж 15 років, вони просять суд визнати незаконним та скасував' рішення Вилківської міської ради № 728 від 5 лютого 2009 р. про відмову в передачі безоплатні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельної ділянки площею 2345 кв.м., розташованої за адресою: Одеська область, Кілійський район, м Вилкове, вул. Б. Хмельницького,

84; визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право приватної

власності в рівних частинах на земельну ділянку площею 2345 кв.м., розташовану в м. Вилкове, вул. В. Хмельницького, 84, в порядку безоплатної приватизації з метою ведення особистого селянського господарства; зобов'язати Кілійський районний відділ земельних ресурсів та Одеську регіональну філію ДП «Державний земельний кадастр» зареєструвати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право приватної власності в рі вних частинах на

земельну ділянку площею 2345 кв.м., розташовану за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Б. Хмельницького, 84, в порядку безоплатної приватизації з метою пг шю особистого селянського господарства та видати державний акт про право власності на »г н ? земельну ділянку; визнати незаконним та скасувати рішення Вилківської міської ради № / хС в . ч лютого 2009 р. про відмову в передачі безоплатно ОСОБА_4 земельної діпнцч площею 2883 кв.м., розташованої за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вгп кн ,

вул. Б. Хмельницького, 80; визнати за ОСОБА_4 право приватної міасіїссті на земельну ділянку площею 2883 кв. м, розташовану за адресою Одеська область, Кіліпський район, м. Вилкове, вул. Б.. ОСОБА_8, 80 в порядку безоплатної приватизації з меток ведення особистого селянського господарства; Зобовязати Кілійський районний відділ земель них ресурсів та Одеську регіональну філію ДЇІ «Державний земельний кадастр» зареєструвати за ОСОБА_4 право приватної власності на земельну ділянку площею 28 о.і кв.м., розташовану за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Ь.

ХмеЖШЙького, 80, в порядку безоплатної приватизації з метою ведення особистого селянського господарства та видати державний акт про право власності на дану земельну ділянку; визнати незаконним та скасувати рішення Вилківської міської ради № 727 від 5 лютого 2009 р. про відмову в передачі безоплатно ОСОБА_3 земельної ділянки площею 2902 кв.м., розташованої за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Б.

ОСОБА_8 82; визнати за ОСОБА_3 право приватної власності на земельну ділянку площею 2902 кв.м., розташовану за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Б. Хмельницького 82, в порядку безоплатної приватизації з метою ведення особистого селянського господарства; зобов'язати Кілійський районний відділ земельних ресурсів та Одеську регіональну філію ДП «Державний земельний кадастр» зареєструвати за ОСОБА_3 право приватної власності на земельну ділянку площею 2902 кв.м., розташовану за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Б. Хмельницького

82, в порядку безоплатної приватизації з метою ведення особистого селянського господарства та видати державний акт про право власності на дану земельну ділянку.

Заявлені вимоги ОСОБА_10, Работает.Я., ОСОБА_3 та представник ОСОБА_4, -

ОСОБА_5 підтримали в судовому засіданні.

Представник відповідача, Вилківської міської ради, ОСОБА_6 в судовому засіданні вимоги позивачі не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву, зокрема з підстав того, що земельні ділянки, стосовно яких вони звертались до Вилківської міської ради про передачу їм безоплатно у приватну власність та, відповідно, заявлено вимоги про визнання права власності в судовому порядку, знаходяться в межах прибережної захисної смуги р. Дунай, яка встановлена на відстані 100 метрів від урізу води та о вимог діючого законодавств можуть надаватися лише в оренду. Крім того, розміри ділянок ,стосовно яких позивачами було подано відповідні заяви на приватизацію, не співпадають з розмірами ділянок, які були раніше надані їм у користування. На підставі викладеного представник відповідача просив суд відмовити позивачам у задоволенні позову у повному обсязі.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предает спору, Кілійський районний відділ земельних ресурсів, Одеська регіональна філія ДП «Державний земельний кадастр», сповіщені належним чином про дату та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули клопотань про проведення розгляду справи без їх участі, абро про відкладення розгляду справи, суду не надали. На підставі положень ст. 128 КАС України суд проводить розгляд справи за відсутності представників третіх осіб.

Заслухавши пояснення позивачів та їх представника, заперечення представника відповідача, в процес встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Згідно довідки, виданої Вилківською міською радою від 05.10.2010 року за № 1568-02-20, ОСОБА_1, ОСОБА_2 використовують земельну ділянку, розташовану в м. Вилкове, вул. Богдана Хмельницького з 1993 року згідно рішення сесії Вилківської міської ради № 109 від 18.03.1993 року для городництва.

Згідно довідки виданої Вилківською міською радою від 05.10.2010 року за № 1569-02-20, ОСОБА_4 використовує земельну ділянку, розташовану в м. Вилкове, вул. Богдана Хмельницького з 1990 року згідно рішення виконкому Вилківської міської ради № 216 від

15.11.1990 року для городництва.

Згідно довідки виданої Вилківською міською радою від 05.10.2010 року за № 1567-02-20, ОСОБА_3 використовує земельну ділянку, розташовану в м. Вилксве, вул. Богдана Хмельницького з 1990 року згідно рішення виконкому Вилківської міської ради № 216 від

15.11.1990 року для городництва.

5 лютого 2007 року Вилківською міською радою було винесено рішення № 726, згідно якого на

підставі ст. ст. 12, 58, 61 та п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу ОСОБА_4

Максимівні було відмовлено у передачі безоплатно земельної ділянки площею 2883 кв.м. по вулиці Богдана Хмельницького у зв'язку з місцерозташуванням даної земельної ділянки у прибережній захисній музі та невідповідністю фактичної площі земельної ділянки з площею, наданою раніше рішенням Вилківської міської ради.

5 лютого 2007 року Вилківською міською радою було винесено рішення № 727, згідно якого на підставі ст. ст. 12, 58, 61 та п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу ОСОБА_3

Максимовичу було відмовлено у передачі безоплатно земельної ділянки площею 2900 кв.м. по вулиці Богдана Хмельницького у зв'язку з місцерозташуванням даної земельної ділянки у прибережній захисній музі та невідповідністю фактичної площі земельної ділянки з площею, наданою раніше рішенням Вилківської міської ради.

5 лютого 2007 року Вилківською міською радою було винесено рішення № 726, згідно якого на підставі ст. ст. 12, 58, 61 та п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України ОСОБА_2

ОСОБА_11, ОСОБА_2 було відмовлено у передачі безоплатно земельної

ділянки площею 2345 кв.м. по вулиці Богдана Хмельницького у зв'язку з місцерозташуванням даної земельної ділянки у прибережній захисній музі та невідповідністю фактичної площі земельної ділянки з площею, наданою раніше рішенням Вилківської міської ради.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п в ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у

користування. Згідно з ч. З ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних діпчишг у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які пер*Оуьаыз у користуванні громадян. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами регламентується положеннями ст. 118 ЗК України.

Статтею 119 ЗК України встановлено, що громадяни, які добросовісно, відкрито Оіі безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які |б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органі

і

*

державної влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом. Передача земельної ділянки у власність або у користування громадян на підставі набувальної давності здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - в розмірах не більше 2,0 гектара.

Таким чином, граничний розмір ділянок,стосовно яких позивачами заявлено вимоги про визнання права власності, у відповідності до зазначених положень, не повинен перевищувати встановлену норму,а органи місцевого самоврядування уповноважені вирішувати питання стосовно передачі земельних ділянок громадянам за набувальною давністю.

Відповідно до ст. 61 ЗК України, на яку посилався відповідач - суб'єкт владних

повноважень при прийнятті рішення щодо відмови позивачам в передачі у приватну власність

земельних ділянок, прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється:

а) розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; б) зберігання та застосування пестицидів і добрив; в) влаштування літніх таборів для худоби; г) будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; ґ) влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо; д) миття та обслуговування транспортних засобів і техніки.

Обєкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватися, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг. Режим господарської діяльності на земельних ділянках прибережних захисних смуг уздовж

річок, навколо водойм та на островах встановлюється законом.

Таким чином з аналізу зазначених положень законодавства суд приходить до висновку, що зазначені положення законодавства не встановлюють прямої заборони їх приватизації.

Відповідно до ст.88 Водного Кодексу України, з метою охорони поверхневих водних обєктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Прибережні захисні смуги встановлюються по обидва береги річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і

потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; для великих р.ічок,

водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Частина 4 вищевказаної норми Закону передбачає, що у межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням конкретних умов, що склалися.

Цю норму слід застосовувати в сукупності із положеннями ч. З ст. 60 Земельного Кодексу

України, відповідно до якої, розмір та межі прибережної захисної смуги уздовж морів та навколо

морських заток і лиманів встановлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів - з урахуванням містобудівної документації. Тож прибережні захисні смуги у населених пунктах , мають встановлюватися за проектами землеустрою. Такий самий підхід закріплений у ст. 88

: Водного Кодексу України.

Постановою Кабінету Міністрів України №486 від 08.05.1996 року затверджено Порядок

визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них.

! Відповідно до п.5 Порядку - розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на

основі нормативно-технічної документації. Проекти цих зон розробляються на замовлення органів водного господарства та інших спеціально уповноважених органів, узгоджуються з органами Мінекоресурсів, Держводгоспу, Держкомз ему, власниками землі, землекористувачами і затверджуються відповідними місцевими органами державної виконавчої влади та виконавчими комітетами Рад.

) Згідно п.7 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення

господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 І травня 1996 р. N 486, - водоохоронна зона має внутрішню і зовнішню межі. Внутрішня межа

водоохоронної зони збігається з мінімальним рівнем води у водному об'єкті.

Зовнішня межа водоохоронної зони, як правило, привязується до наявних контурів сільськогосподарських угідь, шляхів, лісосмуг, меж заплав, надзаплавних терас, бровок схилів, балок та ярів і визначається найбільш віддаленою від водного об'єкта лінією: затоплення при

максимальному повеневому (паводковому) рівні води, що повторюється один раз за десять років; берегоруйнування, меандрування; тимчасового та постійного підтоплення земель; ерозійної

активності; берегових схилів і сильноеродованих земель. Відповідно до п. 10 Порядку - на

землях міст і селищ міського типу розмір водоохоронної зони, як і прибережної захисної смуги, встановлюється відповідно до існуючих на час встановлення водоохоронної зони конкретних умов ; забудови.

Законом України «Про землеустрій» визначено поняття проекту землеустрою, під яким розуміється сукупність нормативно-правових, економічних, технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити протягом 5-10 років. Відповідно до ст.19 Закону України «Про землеустрій», організація і здійснеш.ч

землеустрою, здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою, координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності, належить до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері

землеустрою на території сіл, селищ, міст.

Статтею 20 Закону України «Про землеустрій» встановлено, що землеустрій проводиться^ Щ обовязковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в ШзФ встановлення в натурі меж земель, обмежених у використанні і обмежених правами інших осіб. І

Відповідно до п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до

компетенції селищних та сільських рад входить вирішення відповідно до закону питань з регулювання земельних відносин.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких суд повинен дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта, встановлюючи, чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на

підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2)

з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з вищенаведеного, оскільки відповідачем не надано суду доказів стосовно

встановлення меж прибережної захисної смуги р. Дунай відповідно до зазначених положень законодавства, суд дійшов висновку, що відмова Вилківської міської ради, щодо передачі безоплатно у приватну власність земельних ділянок, як перебувають у їх користуванні, не

ґрунтується на вимогах чинного законодавства та, відповідно, є протиправною. Крім того, в процесі прийняття рішення суб'єктом владних повноважень не було надано можливості позивачам реалізувати своє право участі в процесі прийняття рішення.

Тому вимоги позивачів стосовно визнання протиправними оскаржуваних рішень є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог до Кілійського районного відділу земельних ресурсів, Одеської регіональної філії ДП «Державшій земельний кадастр» про зобов'язання вчинення певних дій щодо видачі державних актів на право приватної власності на землю та реєстрації права власності, суд вважає, що вказані вимоги є необґрунтованими, оскільки на момент розгляду справи позивачі не набули права власності на земельні ділянки, які перебувають у їх користуванні та, відповідно, не вертались попередньо до зазначених органів для відповідного оформлення та реєстрації права власності.

Згідно з ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті, суд може задовольнити адміністративним позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю і частково. Оскільки суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконзі влади чи органів місцевого самоврядування, резолютивна частина постанови суд повинна о т і викладена редакції, що узгоджується положеннями відповідного законодавства.

Керуючись ст. ст. 59-61, 116, 119 ЗК, ст. ст. 88-90 ВК, ст.ст. 2, 7-11, 70, 71, 159 -

163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 до Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області,треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Кілійський районний відділ земельних ресурсів, Одеська регіональна філія ДП «Державний

земельний кадастр» про визнання рішень суб'єкта владних повноважень незаконними та їх, скасування,визнання права власності та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Вилківської міської ради від 5 лютого 2009 року № 728 про відмову в передачі безоплатно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельної ділянки, розташованої по вул. Богдана Хмельницького, площею 2345 квадратних метрів, в зв'язку з порушенням процедури його прийняття та невідповідністю положенням діючого законодавства.

Визнати протиправним та скасувати рішення Вилківської міської ради від 5 лютого 2009 року № 726 про відмову в передачі безоплатно ОСОБА_4 земельної ділянки,

розташованої по зул. ОСОБА_12, площею 2883 квадратних метрів, в зв'язку з

порушенням процедури його прийняття та невідповідністю положенням діючого законодавства.

Визнати протиправним та скасувати рішення Вилківської міської ради від 5 лютого 2009 року № 727 про відмову в передачі безоплатно ОСОБА_3 земельної ділянки, розташованої по вул. Богдана Хмельницького, площею 2900 квадратних метрів, в зв'язку з

порушенням процедури його прийняття та невідповідністю положенням діючого законодавства.

Зобов'язати Вилківську міську раду забезпечити безпосередню участь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 в процесі розгляду та прийняття міською радою рішень стосовно поданих ними заяв про передачу безоплатно земельних ділянок площею згідно поданих заяв та забезпечити їх розгляд з урахуванням положень земельного законодавства стосовно набуття громадянами права приватної власності на земельні ділянки, надані ним раніше в користування та за набувальною давністю.

В задоволенні позовних вимог до Кілійського районного відділу земельних ресурсів, Одеської регіональної філії державного ^Підприємства «Державний земельний кадастр» про зобов'язання зареєструвати земельні душнки та видати державні акти на право приватної власності на них - відмовити. - /у

Постанову може бути оскаржено/йз^бдеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у 10-денний д^з^гї'^пррголошення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_13