Справа № 350/796/16-а
Суддя: Пулик М.В. М. В.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 350/796/16-а
номер провадження 2-а/350/34/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2016 року смт. Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання Стадник О.С.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Рожнятів справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Рожнятівського району, третя особа ОСОБА_4 про визнання рішення недійсним, суд-

ВСТАНОВИВ:

у своїй позовній заяві позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним рішення ОСОБА_3 сільської ради Рожнятівського району від 09 червня 2016 року, яким надано дозвіл ОСОБА_4 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1244 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с.Ясень по вул. Б.Хмельницького, 2. Судові витрати покласти на відповідача.

В основу своїх позовних вимог ОСОБА_2 зіслався на те, що оскаржуваним рішенням сесії ОСОБА_3 сільської ради в земельну ділянку, яка відведена ОСОБА_4 включено і заїзд до його господарства, який є комунальною власністю і не може передаватись у приватну власність. Зазначений заїзд передбачений в Генеральному плані забудови с. Ясень . Це спільний заїзд, що неодноразово встановлено судовими рішеннями, де суди відмовляли ОСОБА_4 в задоволенні її безпідставних позовів, мотивуючи свої рішення тим, що спірний заїзд не може бути переданий у її власність.

В судовому засіданні представниця позивача позовні вимоги підтримала в повному обємі, вважає, що рішення ОСОБА_3 сільської ради Рожнятівського району від 09 червня 2016 року, яким надано дозвіл ОСОБА_4 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1244 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с.Ясень по вул. Б.Хмельницького, 2 є незаконним, оскільки заїздом вони користуються уже на протязі століття. Це громадська дорога і вона не може передаватись у власність.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Рожнятівського району сільський голова ОСОБА_5 позову не визнав та пояснив, що рішення ОСОБА_3 сільської ради Рожнятівського району від 09 червня 2016 року, яким надано дозвіл ОСОБА_4 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1244 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с.Ясень по вул. Б.Хмельницького, 2 є законним та повною мірою відповідає діючим нормам земельного законодавства.

Не заперечує, що позивач користується спірною дорогою, однак має можливість облаштувати заїзд до свого господарства з іншого боку. Рішення прийнято колегіально.

Третя особа ОСОБА_4 позову не визнала та пояснила, що спірна дорога, це частина її земельної ділянки і оскаржуваним рішенням це підтверджено. Вимоги позивача є необґрунтовані та надумані. Саме ОСОБА_2, захопив частину земельної ділянки, що була відведена для заїзду між їхніми господарствами. Крім того, існуючий заїзд до господарства ОСОБА_2 передбачений та реально існує з іншого боку, протилежної сторони його господарства. Вважає, що посилання позивача на попередні рішення судів з приводу наявного спору не може братися до уваги, оскільки саме по заїзду жодне рішення судами не приймалися. Даний заїзд не відповідає нормам він є завузьким для користування. Існуючий заїзд не відповідає ДБН, а згідно генерального плану забудови с. Ясень він повинен проходити по земельній ділянці ОСОБА_2 і на даний час він ввійшов у межі земельної ділянки ОСОБА_2, тому оскаржуваним ОСОБА_2 рішенням жодних його прав не порушено, тому він не здобув права на судовий захист і в задоволенні позову слід відмовити. Не заперечує, що вона фактично користується ділянкою, площею більше 0,10 га однак вважає, що їй належить і ділянка, яка знаходиться під заїздом, тому відповідач і прийняв оскаржуване рішення.

Свідок ОСОБА_6 суду дав показання про те, він є батьком позивача. ОСОБА_4 вважає дорогу своєю ділянкою, однак спірна дорога існує дуже давно. Його сімя користується даною дорогою для підїзду до свого господарства на протязі багатьох років.

Допитаний як свідок ОСОБА_7- головний архітектор Рожнятівського району дав в судовому засіданні показання про те, що спірна земельна ділянка є дорогою, яка внесена в генеральний план с.Ясень, тому не може бути приватизована в силу існування заборони, передбаченої законом. Крім цього, ця дорога необхідна для заїзду позивачу.

Вислухавши сторін, свідків, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

Частиною першою ст.2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних повноважень управлінської функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобовязані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Сторони підтвердили суду, що інших доказів на підтвердження чи заперечення позову, крім тих що є в матеріалах даної справи не існує.

Судом встановлено, що сторони є сусідами та проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1. Між сторонами тривалий час існує спір з приводу користування частиною земельної ділянки, яка використовується як спільний заїзд до їхніх господарств.

Згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 166427 від 07.07.2008 року (а.с.4), земельна ділянки ОСОБА_8 в частині позначення її буквами „В-„Г межує з громадським заїздом, який ОСОБА_4 вважає своєю ділянкою та який включений до складу її земельної ділянки згідно оспорюваного рішення сесії.

Судом достовірно встановлено, що спірний заїзд передбачений і в Генеральному плані забудови с.Ясень (а.с.42-43). Наявність спірного заїзду доказана і схемою місця розташування ділянок ОСОБА_4та позивача( а.с.41,44), будівельним паспортом ( а.с.60-62).

Рішенням сесії ОСОБА_3 сільської ради Рожнятівського району від 09 червня 2016 року, надано дозвіл ОСОБА_4 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1244 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с.Ясень по вул. Б.Хмельницького, 2 (а.с.7).

Рішенням Рожнятівського районного суду від 28 жовтня 2009 року встановлено, що позивачка ще у 2009 році претендувала на частину ділянки, яка була ділянкою загального користування (дорогою), тому п.3.1 рішення сільради від 05.07.2009 року в частині відмови ОСОБА_9 передати їй в приватну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0.1230 га , визнавався судом законним (а.с.8-10). Рішення набрало законної сили.

Предметом спору в даній справі є рішення сільради, яким вирішено долю тієї самої земельної ділянки ( дороги ), що не заперечують і сторони.

За змістом ст.83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. До земель, які не можуть передаватися у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, тощо).

При ухваленні рішення від 09 червня 2016 року ОСОБА_3 сільською радою вимог цієї норми не було дотримано, оскільки в земельну ділянку, яка відведена ОСОБА_4 включено і заїзд до господарства позивача.

У своєму запереченні на позов третя особа ОСОБА_4 посилається на висновок № 02/11-08 будівельно-технічного дослідження від 02 листопада 2008 року, з якого вбачається , що до будинковолодіння ОСОБА_10 (попередній власник земельної ділянки ОСОБА_2Ф.), окрім проїзду через земельну ділянку ОСОБА_9 (попередній користувач її земельної ділянки), є реальний доступ, втрамбований коліями проїзд між будинковолодіннями ОСОБА_11 та Годованець шириною 6,95-3,70 м. довжиною 17,0 м, що свідчить про реальне використання проїзду транспортом. Влаштований проїзд між будинковолодіннями ОСОБА_12 та ОСОБА_10С, шириною 4,5 - 6,0 м.( тобто спірний заїзд), не відповідає вимогам п.3.22 ДБН 360-92 **« Містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень», щодо взаємного розташування існуючих будівель та споруд, а саме до житлових і громадських будинків слід передбачати проїзди шириною 3,5 м. на відстані не ближче 5 м. від стін, придатні для проїзду пожежних машин.

Суд вважає, що вказаним висновком не доведено факт відсутності спірного заїзду, навпаки, висновком підтверджено, що спірний заїзд існує.

Згідно ст.4 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні, місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах служіння територіальній громаді; законності;гласності;соціальної справедливості;пріоритету прав та свобод людини і громадянина;підконтрольності,підзвітності,персональної відповідальності за порушення дисципліни і неналежне виконання службових обовязків та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

За змістом ст.116 ЗК України громадяни набувають права власності або користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За змістом ст.12 ЗК України, до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадянам та юридичним особам, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вирішення земельних спорів.

При цьому вказана норма вимагає, щоб вирішення питань у галузі земельних відносин здійснювалося відповідно до ЗК України та чинного законодавства України.

Статтею 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Аналізуючи надані сторонами в підтвердження та заперечення позовних вимог докази, суд вважає за необхідне задоволити адміністративний позов, оскільки позивач довів, що спірна частина земельної ділянки, щодо якої відповідачем 09 червня 2016 року прийнято рішення, є під'їзною дорогою загального користування, яка йому необхідна та, яка відповідно до ст.83 ЗК України не може передаватися у приватну власність.

На підставі ст.ст.12,83,116,152,155,158,159 ЗК України, керуючись ст.ст.6,9,11, 158,159,160-163,167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 задоволити повністю.

Рішення ОСОБА_3 сільської ради Рожнятівського району від 09 червня 2016 року, яким надано дозвіл ОСОБА_4 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1244 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с.Ясень по вул. Б.Хмельницького, 2 визнати недійсним.

На постанову може бути подано Апеляційну скаргу до Львівського адміністративного Апеляційного суду, яка подається протягом 10 днів з дня її проголошення через Рожнятівський районний суд. У разі якщо постанову було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: