Справа № 755/16498/16-а
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок призначеної пенсії,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просить визнати неправомірними дій і рішення Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 7589/13 від 17.10.2016 р. щодо відмови у проведенні перерахунку його пенсії за вислугою років у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури на підставі поданої ним довідки та зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії відповідно до ч. ч. 13, 17, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ, згідно довідки Генеральної прокуратури України від 06.10.2016 року за № 18-1291зп, із розрахунку 90 % від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження максимального розміру пенсії та виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку, з 01 січня 2016 року.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 03.06.2002 року він звільнений з роботи в органах прокуратури України у зв'язку з виходом на пенсію та Управлінням пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва з червня 2002 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» йому призначена пенсія за вислугою років у розмірі 90 % від чинного на той час місячного заробітку, з якого сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

06 жовтня 2016 року він звернувся до відповідача з письмовою заявою про проведення перерахунку раніше призначеної пенсії відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» виходячи з 90 % від суми місячної заробітної плати, розмір якої визначено у довідці Генеральної прокуратури України від 06.10.2016 року за № 18-1291зп.

Проте рішенням Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 17.10.2016 року № 7589/13 йому було відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.05.2015 року, відповідно якого з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», тощо, не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. Однак, дана норма закону стосовно нього не поширюється, тому не підлягає застосуванню.

Вказану відмову позивач вважає незаконною, зазначає, що такими діями відповідача стосовно не проведення перерахунку пенсії порушуються його конституційні права на пенсійне забезпечення.

Позивачем та представником відповідача були подані заяви про розгляд справи без їх участі, у зв'язку з чим розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 20.12.2016 року, що передбачено положенням ч. 4 ст. 122 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 у частині заявлених вимог за період часу з 01.01.2016 року по 03.05.2016 року залишено без розгляду, відповідно вимог ст. ст. 99, 100 КАС України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва, правонаступником прав та обов'язків якого виступає Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, з 19 червня 2002 року та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 % від заробітної плати з урахуванням фактично отримуваних виплат і умов праці, що існували на день звільнення.

10 жовтня 2016 року від ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшла заява від 06.10.2016 року про проведення перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції від 12.07.2001 р. на час призначення пенсії.

17 жовтня 2016 року за вих. № 7589/13 Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві на звернення ОСОБА_1 відмовило у проведенні перерахунку пенсії згідно довідки № 18-1291зп від 06.10.2016 року, мотивуючи тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються по ряду законів, у тому числі Закону України «Про прокуратуру», а раніше призначені пенсії не перераховуються (а.с. 8).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 12.07.2001 р. № 2363-ІІІ.

Відповідно до частини першої статті 50-1 Закону України „Про прокуратуру" в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мали право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону України „Про прокуратуру", зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Відповідно до статті 50-1 Закону України „Про прокуратуру" у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону України „Про прокуратуру" щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратило чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

У відповідності до норм Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-УІІІ в редакції чинній на момент звернення позивача із заявою про проведення перерахунку пенсії, внесено зміни до частини п'ятнадцятої статті 50-1 Закону України „Про прокуратуру", відповідно до яких максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, станом на день проведення перерахунку пенсії набув чинності Закон України „Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавці актів України", який встановлює низку змін до законів, які регулюють питання пенсійного забезпечення громадян.

Зокрема, з 01.01.2015 розмір пенсії за віком та вислугою років, які призначаються за нормами Закону України «Про прокуратуру» становлять 60 % заробітної плати.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсії прокурорам регулюють частини 12 та 17 статті 50-1 Закону України № 1789-ХІІ, положення яких - щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-УІ не зазнали змін, змінилася лише нумерація частин цієї статті.

Так, частиною 12 статті 50-1 Закону України „Про прокуратуру" передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно положень ч. 17 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що на спірні правовідносини має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законами № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» і № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини 12, 17 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Законів № 3668-VІ і № 1166-VII не зазнали.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21.01.2016 у справі № К/800/6054/15.

Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону № 1789-ХІІ в часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України в постановах № 21-348а13 від 10.12.2013 року, № 21-445а13 від 17.12.2013 року.

Відповідно до Закону України № 213 від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» частину п'ятнадцяту статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (Відомості Верховної Ради України, 1991 р., № 53, ст. 793 із наступними змінами) замінено чотирма частинами такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій та статус суддів», пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року за №1013 «Про впорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури» підвищено заробітну плату працівників прокуратури.

Таким чином, з прийняттям постанови КМ України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 09 грудня 2015 року №1013 виникли підстави для перерахунку пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний провести перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячного чинного заробітку, з урахуванням стажу роботи в органах прокуратури, при перерахунку мають бути взяті до уваги збільшені показники підвищення заробітної плати, з урахуванням довідки Генеральної прокуратури України від 06 жовтня 2016 року за № 18-1291зп, яка надана ОСОБА_1 для проведення перерахунку пенсії, копія якої долучена до матеріалів справи (а.с. 7).

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов у частині вимог про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок призначеної пенсії є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії, з урахуванням збільшених показників підвищення заробітної плати, що підтверджується довідкою Генеральної прокуратури України від 06 жовтня 2016 року за № 18-1291зп, з розрахунку 90% від заробітної плати позивача, враховуючи стаж роботи позивача в органах прокуратури, оскільки такий розрахунок відповідає положенням статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, яка діяла станом на день призначення пенсії позивачу, в свою чергу відповідачем не наведено будь-яких правових підстав правомірності нарахування та виплати позивачу пенсії у розмірі, що оспорюється, задля спростування встановлених судом обставин.

Відповідно ст. 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення», перерахунок призначеної пенсії провадиться з таких строків: при виникненні права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа.

Разом з тим, суд також приймає до уваги ті обставини, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі вищевказаної довідки 06 жовтня 2016 року, проведення перерахунку пенсії заявлено з 01 січня 2016 року, у зв'язку з цим суд вважає, що позовні вимоги у частині періоду заявлених вимог підлягають задоволенню з урахуванням вказаної дати звернення, відповідно до положень ст. 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 01 жовтня 2016 року, у решті вимог слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України за рахунок бюджетних асигнувань Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві слід стягнути на користь ОСОБА_2 сплачений ним судовий збір в дохід держави у розмірі 551 грн. 20 коп. (а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 22, 58 Конституції України, ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру", 8-11, 17-19, 41, 69-71, 94, 100, 160-163, 167, 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок призначеної пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у проведенні ОСОБА_1 перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугою років відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років з 01 жовтня 2016 року відповідно до вимог статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України від 12.07.2001 р. № 2663-ІІІ) у розмірі 90% від суми заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 06.10.2016 року за № 18-1291зп, без обмеження розміру виплати пенсії з урахуванням проведених виплат.

В решті вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя