Справа № 810/4060/16
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2016-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2016 року 810/4060/16

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Балаклицького А.І., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Спец-Ком-Сервіс"
доКиєво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спец-Ком-Сервіс" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області та, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 20.12.2016 №, від 20.12.2016 №, від 20.12.2016 № та від 20.12.2016 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки відповідача про порушення вимог податкового законодавства є необґрунтованими, оскільки підприємством у відповідності до вимог чинного законодавства і на підставі належним чином оформлених первинно-бухгалтерських документів та податкових накладних сформовано податковий кредит та визначено валові витрати. Проте, як стверджує позивач, податковий орган дійшов помилкового висновку про нікчемність укладених між позивачем та його контрагентами угод і неправомірно нарахував грошові зобов'язання по податку на додану вартість та по податку на прибуток. Позивач зазначає, що податковому органу було надано усі первинні документи, які підтверджують реальність господарських операцій. Тому, на думку позивача, рішення податкового органу є незаконними, оскільки при їх прийнятті відповідачем невірно встановлено факти та застосовано норми закону.

Відповідач позов не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких просив суд у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень вказав, що оскаржувані рішення прийняті з урахуванням вимог чинного законодавства, оскільки відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами. Звертав увагу суду, що у ході перевірки позивача були виявлені обставини, які дають підстави вважати, що господарські операції позивача з контрагентами вчинено виключно з мотивів мінімізації податкових зобов'язань. Наголошував на тому, що документами, наданими до перевірки, не підтверджується факт отримання придбаних у контрагентів товарів (робіт, послуг).

У судове засідання з'явився представник відповідача.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, натомість подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спец-Ком-Сервіс" зареєстровано як юридичну особу Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області 28.05.2009, як платник податків перебуває на обліку в Києво-Святошинській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області. Позивач також зареєстрований як платник податку на додану вартість.

Видами діяльності позивача за КВЕД є: виробництво автотранспортних засобів (основний); виробництво кузовів для автотранспортних засобів, причепів і напівпричепів; виробництво радіаторів і котлів центрального опалення; монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

У період з 31.10.2016 по 18.11.2016 посадовими особами Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області відповідно до наказів від 17.10.2016 №407, від 11.11.2016 №522 та на підставі п.п.75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.4 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового Кодексу України проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец-Ком-Сервіс" () (далі - ТОВ "С-К-С") з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016.

За результатами перевірки складено Акт від 25.11.2016 №185/10-13-14-04/36449624 (далі - Акт перевірки), згідно висновків якого встановлено порушення ТОВ "С-К-С" вимог податкового законодавства, а саме:

- п. 138.1, п. 138.2, п.п.138.10.2 п. 138.10 ст. 138, п.п.139.2.1 п. 139.2 ст. 139, п. 44.1. ст.44, п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 2520134 грн., в т.ч. за період: за 2013 рік - 45160 грн., за 2014 рік - 788850 грн., за 2015 рік - 1473756 грн., за півріччя 2016 - 212368 грн.;

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 , п. 201.10 ст. 201, п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 2800150 грн., у тому числі по періодам: лютий 2013 року на загальну суму ПДВ 4918 грн.; березень 2013 року на загальну суму ПДВ 1327 грн.; квітень 2013 року на загальну суму ПДВ 1293 грн.; травень 2013 року на загальну суму ПДВ 1269 грн.; липень 2013 року на загальну суму ПДВ 1218 грн.; серпень 2013 року на загальну суму ПДВ 32436 грн.; вересень 2013 року на загальну суму ПДВ 1520 грн.; жовтень 2013 року на загальну суму ПДВ 1751 грн.; листопад 2013 року на загальну суму ПДВ 2998 грн.; грудень 2013 року на загальну суму ПДВ 1448 грн.; січень 2014 року на загальну суму ПДВ 1697 грн.; лютий 2014 року на загальну суму ПДВ 964 грн.; березень 2014 року на загальну суму ПДВ 1976 грн.; квітень 2014 року на загальну суму ПДВ 2621 грн.; травень 2014 року на загальну суму ПДВ 1420 грн.; червень 2014 року на загальну суму ПДВ 2417 грн.; липень 2014 року на загальну суму ПДВ 3264 грн.; серпень 2014 року на загальну суму ПДВ 2016 грн.; вересень 2014 року на загальну суму ПДВ 2702 грн.; жовтень 2014 року на загальну суму ПДВ 228386 грн.; листопад 2014 року на загальну суму ПДВ 462368 грн.; грудень 2014 року на загальну суму ПДВ 166668 грн.; січень 2015 року на загальну суму ПДВ 192881 грн.; лютий 2015 року на загальну суму ПДВ 22585 грн.; березень 2015 року на загальну суму ПДВ 13898 грн.; липень 2015 року на загальну суму ПДВ 251899 грн.; серпень 2015 року на загальну суму ПДВ 391757 грн.; листопад 2015 року на загальну суму ПДВ 307030 грн.; грудень 2015 року на загальну суму ПДВ 457456 грн.; січень 2016 року на загальну суму ПДВ 189577 грн.; червень 2016 року на загальну суму ПДВ 7404 грн.; та завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового (звітного) періоду (р.24 Декларації) на суму ПДВ - 38984 грн., в т.ч. за червень 2016 року на суму ПДВ 38984 грн.

Такі висновки податковий орган пов'язує з фактом відсутності реального здійснення господарських операцій між ТОВ "С-К-С" та ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр". На думку перевіряючих, контрагенти позивача взагалі не мали реальних можливостей для здійснення господарських операцій.

Так, податковим органом при проведенні аналізу господарських операцій позивача з ТОВ "Європа Бізнес Груп" було використано податкову інформацію ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області від 28.04.2015 №232/10-13-22-05/38390185 щодо спектру фінансово-господарської діяльності ТОВ "Європа Бізнес Груп" з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками та з контрагентами-покупцями за період з 01.10.2014 по 31.12.2014, якою встановлено факти формування податкових зобов'язань по операціях з підміни товарів, що свідчить про можливі порушення податкового законодавства та залучення суб'єкта до схеми формування штучного податкового кредиту.

При проведені аналізу господарських операцій позивача з ТОВ "Бел Ойл" податковим органом відповідно до АІС "Податковий блок" було встановлено, що постачальником пального на ТОВ "Бел Ойл" є ТОВ "Росукренергохолдінг". Так, відповідачем було отримано відповідно Акт ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 20.06.2014 №542/3-22-08 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Росукренергохолдінг" () з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "Газ Україна-2020" (код за ) та ТОВ "Торговий дім "Ветек" (код за ) та контрагентами-покупцями за період з 01.01.2012 по 31.12.2013, яким встановлено укладання цивільно-правових відносин та проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування податкового кредиту з ПДВ. А також отримано Акт ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області від 18.05.2015 №1052/10-16-22-02/38274072 Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ "Укртрансоіл-2009" () з питань правильності нарахування акцизного податку та інших податків і зборів при виготовленні, придбанні, реалізації нафтопродуктів та палива моторного альтернативного за період з 01.10.2014 по 28.02.2015, яким встановлено нереальність здійснення фінансово-господарських операцій з контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками за період з 01.10.2014 по 28.02.2015.

Податковим органом при проведенні аналізу господарських операцій позивача з ТОВ "Екодит" було використано податкову інформацію ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві від 20.03.2015 №222/7/26-55-22-13/36958313 щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ "Екодит" (код за ) по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період 01.07.2014 по 28.02.2015, якою встановлено нереальність здійснення фінансово-господарських операцій з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період 01.07.2014 по 28.02.2015.

При проведені аналізу господарських операцій позивача з ТОВ "Комспецтрейд" податковим органом використано податкову інформацію ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області від 03.06.2015 №356/10-13-22-04/39276044 щодо спектру фінансово-господарської діяльності ТОВ "Комспецтрейд" (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками та з контрагентами-покупцями за період з 01.11.2014 по 30.04.2015 та від 13.04.2016 р. № 281/10-13-22-05/39276044 щодо ТОВ "Комспецтрейд" (код за ) за звітний період декларування ПДВ за липень 2015 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками за липень 2015 року, якими встановлено факти формування податкових зобов'язань по операціях з підміни товарів, що свідчить про можливі порушення податкового законодавства та залучення суб'єкта до схеми формування штучного податкового кредиту, а також те, що ТОВ "Комспецтрейд" здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту.

Податковим органом при проведенні аналізу господарських операцій позивача з ТОВ "Група "Реал" було використано податкову інформацію Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 21.06.2016 №24/10-13-22-05/37360804 щодо ТОВ "Група "Реал" (код за ) за звітний період декларування ПДВ за січень-грудень 2015 року, січень-березень 2016 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками за січень-грудень 2015 року, січень-березень 2016 року, якою встановлено нереальність здійснення фінансово-господарських операцій за січень-грудень 2015 року, січень-березень 2016 року та нереальність здійснення фінансово-господарських операцій з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за січень-грудень 2015 року, січень-березень 2016 року.

При проведені аналізу господарських операцій позивача з ТОВ "Селена-Буд" податковим органом використано податкову інформацію ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області від 09.02.2016 №80/10-13-22-05/39627806 щодо ТОВ "Селена-Буд" (код за ) за звітний період декларування ПДВ за листопад-грудень 2015 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками за листопад-грудень 2015 року, якою встановлено факти формування податкових зобов'язань по операціях з підміни товарів, що свідчить про можливі порушення податкового законодавства та залучення суб'єкта до схеми формування штучного податкового кредиту.

Податковим органом при проведенні аналізу господарських операцій позивача з ТОВ "Сітістрой" та ТОВ "Фейхуа" було встановлено, що вказані підприємства - ТОВ "Сiтiстрой", ТОВ "Фейхуа" здійснювали діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту.

При проведені аналізу господарських операцій позивача з ТОВ "Райбудконсалтинг" податковим органом було використано податкову інформацію ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області від 17.12.2014 №92/10-13-22-05/39116287 щодо спектру фінансово-господарської діяльності ТОВ "Райбудконсалтинг" (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками та з контрагентами-покупцями за період з 01.07.2014 по 31.07.2014 та з 01.11.2014 по 30.11.2014, якою встановлено факти формування податкових зобов'язань по операціях з підміни товарів, що свідчить про можливі порушення податкового законодавства та залучення суб'єкта до схеми формування штучного податкового кредиту.

Податковим органом при проведенні аналізу господарських операцій позивача з ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр" було встановлено, що вказані підприємства - ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр" здійснювали діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту.

Крім того, в Акті перевірки податковий орган зазначив, що згідно аналізу податкових накладних ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр", зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено придбання одного переліку товарів (робіт, послуг) та реалізації зовсім інших товарів (робіт, послуг).

Так, аналізом наданих ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр" послуг вбачається не можливість фактичного здійснювання господарських операцій з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного, відсутності транспортних засобів, наявної кількості трудових ресурсів.

Наведені обставини було розцінено відповідачем як доказ укладення позивачем правочинів з ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр" без мети настання відповідних їм правових наслідків, оскільки не підтверджуються операції вказаних підприємств стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності,що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів.

В наслідок цього, податковий орган прийшов до висновку, що ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр" здійснювали діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту.

З огляду на вказане, надані до перевірки первинно-бухгалтерські документи позивача не взято до уваги, що в свою чергу призвело до встановлення недостатнього документального підтвердження виконання умов за договорами, та, як наслідок, призвело до встановлення відповідачем порушень формування позивачем податкового кредиту по податку на додану вартість та валових витрат.

На підставі висновків Акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення, а саме:

- податкове повідомлення-рішення від 20.12.2016 №, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість" на загальну суму 4068651,00 грн., з яких: 2712434,00 грн. - за основним платежем; 1356217,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

- податкове повідомлення-рішення від 20.12.2016 №, згідно з яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 38984,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 20.12.2016 №, згідно з яким позивачу визначено суму штрафних санкцій за платежем "податок на додану вартість" у розмірі 3898,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 20.12.2016 №, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на прибуток приватних підприємств" на загальну суму 3043323,00 грн., з яких: 2520134,00 грн. - за основним платежем; 523189,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

У той же час, позивач вважає вказані податкові повідомлення-рішення такими, що суперечить вимогам чинного податкового законодавства, а тому оскаржив їх, звернувшись із позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд звертає увагу на таке.

Судом встановлено, що ТОВ "С-К-С" мало взаємовідносини з ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр".

Так, з матеріалів справи вбачається, що 17.12.2015 між ТОВ "Укрбізнес Партнер" (Постачальник) та ТОВ "С-К-С" (Покупець) укладено Договір поставки №136, відповідно до умов якого постачальник бере на себе зобов'язання протягом дії цього договору здійснювати поставку покупцю виробів з металу, надалі - товар, що встановлені відповідно до видаткових накладних, що складаються сторонами відповідно до рахунків на оплату, а покупець зобов'язується прийняти цей товар і сплатити за нього визначену на основі видаткових накладних грошову ціну.

На підтвердження реальності виконання умов господарських операцій між ТОВ "С-К-С" та ТОВ "Укрбізнес Партнер", позивачем надано суду належним чином завірені копії наступних документів, а саме: договір поставки; видаткові накладні; рахунки на оплату; банківські виписки; податкові накладні; квитанції про реєстрацію податкових накладних.

26.11.2015 між ТОВ "С-К-С" (Покупець) та ТОВ "Селена-Буд" (Постачальник) укладено Договір поставки №79/С/С, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити матеріали (надалі - товар), найменування, кількість та ціна яких визначені у Додатку №1, що є невід'ємною частиною до цього договору, у власність покупця, а покупець приймає товар визначений у Додатку №1 до цього договору та зобов'язується сплатити за товар грошову суму згідно п. 4.1.1 цього договору, а саме 1349197,00 грн., в т.ч. ПДВ 224866,17 грн.

На підтвердження реальності виконання умов господарських операцій між ТОВ "С-К-С" та ТОВ "Селена-Буд", позивачем надано суду належним чином завірені копії наступних документів, а саме: договір поставки; Додаток №1 до Договору поставки; видаткові накладні; рахунки на оплату; банківську виписку; податкові накладні; квитанції про реєстрацію податкових накладних.

У період з лютого 2013 року по листопад 2014 року позивач придбав у ТОВ "Бел Ойл" паливно-мастильні матеріали.

На підтвердження реальності виконання умов господарських операцій між ТОВ "С-К-С" та ТОВ "Бел Ойл", позивачем надано суду належним чином завірені копії наступних документів, а саме: видаткові накладні; рахунки-фактури; банківську виписку; податкові накладні.

21.10.2015 між ТОВ "Перший Бізнес-Центр" (Постачальник) та ТОВ "С-К-С" укладено Договір поставки №1001, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити і передати у власність покупцю, а покупець прийняти й оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим договором. Постачальник зобов'язується поставляти товар окремими партіями в кількості і асортименті, визначених у рахунках (далі - заявках) покупця, що є невід'ємними частинами даного договору.

На підтвердження реальності виконання умов господарських операцій між ТОВ "С-К-С" та ТОВ "Перший Бізнес-Центр", позивачем надано суду належним чином завірені копії наступних документів, а саме: договір поставки; видаткові накладні; рахунки на оплату; банківську виписку; податкові накладні; квитанції про реєстрацію податкових накладних.

08.10.2014 між ТОВ "Райбудконсалтинг" (Постачальник) та ТОВ "С-К-С" (Покупець) укладено Договір поставки №081014.01, відповідно до умов якого постачальник бере на себе зобов'язання протягом дії цього договору здійснювати поставку покупцю матеріалів, надалі - товар, за ціною, в асортименті, у кількості та у строки, що встановлені відповідно до видаткових накладних, що складаються сторонами відповідно до рахунків на оплату, а покупець зобов'язується прийняти цей товар і сплатити за нього визначену на основі видаткових накладних грошову ціну.

На підтвердження реальності виконання умов господарських операцій між ТОВ "С-К-С" та ТОВ "Райбудконсалтинг", позивачем надано суду належним чином завірені копії наступних документів, а саме: договір поставки; видаткові накладні; рахунки на оплату; банківські виписки; податкові накладні.

У жовтні-листопаді 2014 року позивач придбав у ТОВ "Фейхуа" товарно-матеріальні цінності.

На підтвердження реальності виконання умов господарських операцій між ТОВ "С-К-С" та ТОВ "Фейхуа", позивачем надано суду належним чином завірені копії наступних документів, а саме: фіскальні чеки; видаткові накладні; банківські виписки; податкові накладні.

02.10.2014 між ТОВ "Європа Бізнес Груп" (Постачальник) та ТОВ "С-К-С" (Покупець) укладено Договір поставки №0210/1, відповідно до умов якого на підставі цього договору з метою організації довгострокового співробітництва між постачальником і покупцем встановлюються прямі відносини з питань постачання комплектуючих матеріалів (надалі - товар). Постачальник здійснює поставку покупцю товару та не тільки, за ціною, в асортименті, у кількості та у строки, що складаються сторонами відповідно до рахунків на оплату, а покупець зобов'язується прийняти цей товар і сплатити за нього визначену на основі видаткових накладних грошову суму.

На підтвердження реальності виконання умов господарських операцій між ТОВ "С-К-С" та ТОВ "Європа Бізнес Груп", позивачем надано суду належним чином завірені копії наступних документів, а саме: договір поставки; видаткові накладні; рахунки на оплату; банківські виписки; податкові накладні.

01.06.2016 між ТОВ "Укргрупкомерц" (Постачальник) та ТОВ "С-К-С" (Покупець) укладено Договір поставки №1254, відповідно до умов якого постачальник бере на себе зобов'язання протягом дії цього договору здійснювати поставку покупцю металопрокату та не тільки, надалі - товар, за ціною, в асортименті, у кількості та у строки, що встановлені відповідно до видаткових накладних, що складаються сторонами відповідно до рахунків на оплату, а покупець зобов'язується прийняти цей товар і сплатити за нього визначену на основі видаткових накладних грошову ціну.

На підтвердження реальності виконання умов господарських операцій між ТОВ "С-К-С" та ТОВ "Укргрупкомерц", позивачем надано суду належним чином завірені копії наступних документів, а саме: договір поставки; видаткову накладну; рахунок на оплату; банківську виписку; податкову накладну; квитанцію про реєстрацію податкової накладної.

24.11.2014 між ТОВ "Комспецтрейд" (Постачальник) та ТОВ "С-К-С" (Покупець) укладено Договір поставки №2014/11/24-01, відповідно до умов якого постачальник бере на себе зобов'язання протягом дії цього договору здійснювати поставку покупцю Джерела для станка лазерної різки, надалі - Джерело, за ціною, в асортименті, у кількості та у строки, що встановлені відповідно до домовленості, а покупець зобов'язується прийняти Джерело і сплатити за нього визначену на основі Рахунка грошову ціну.

На підтвердження реальності виконання умов господарських операцій між ТОВ "С-К-С" та ТОВ "Комспецтрейд", позивачем надано суду належним чином завірені копії наступних документів, а саме: договір поставки; видаткові накладні; рахунки на оплату; банківські виписки; податкові накладні; квитанції про реєстрацію податкових накладних.

У перевіряємий період позивач придбав у ТОВ "Сітістрой" товарно-матеріальні цінності.

На підтвердження реальності виконання умов господарських операцій між ТОВ "С-К-С" та ТОВ "Сітістрой", позивачем надано суду належним чином завірені копії наступних документів, а саме: видаткові накладні; рахунки на оплату; банківські виписки; податкові накладні; квитанції про реєстрацію податкових накладних.

У серпні 2013 року позивач придбав у ТОВ "Екодит" роботи по відновленню та ремонту автомобілю.

На підтвердження реальності виконання умов господарських операцій між ТОВ "С-К-С" та ТОВ "Екодит", позивачем надано суду належним чином завірені копії наступних документів, а саме: акт надання послуг; рахунок на оплату; банківську виписку; податкову накладну.

29.07.2015 між ТОВ "С-К-С" (Замовник) та ТОВ "Група "Реал" (Підрядник) укладено Договір підряду №56, відповідно до умов якого підрядник зобов'язується своїми або залученими силами і засобами виконати комплекс ремонтно-будівельних робіт нежилого приміщення за адресою: Черкаська обл., м. Городище, вул. Кожедуба, 8-А, з використанням будівельних матеріалів відповідно до вимог проектної документації та проекту виконання робіт, у визначені цим договором строки, та передати виконані роботи замовнику, а замовник зобов'язується надати підряднику фронт робіт, проектну документацію, забезпечити своєчасне фінансування робіт, приймання виконаних підрядником робіт.

На підтвердження реальності виконання умов господарських операцій між ТОВ "С-К-С" та ТОВ "Група "Реал", позивачем надано суду належним чином завірені копії наступних документів, а саме: договір підряду; докази отримання ТОВ "Група "Реал" ліцензії на здійснення будівельних робіт; договірну ціну на будівництво; локальний кошторис на будівельні роботи; відомість ресурсів до зведеного кошторисного розрахунку вартості об'єкта будівництва; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати; акти приймання виконаних будівельних робіт; підсумкові відомості ресурсів; банківські виписки; податкові накладні; квитанції про реєстрацію податкових накладних.

Як вбачається з Акту перевірки позивача, відповідачем встановлено, що господарські операції з ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр" відображено позивачем у податковому обліку шляхом віднесення суми податку на додану вартість по податковим накладним до складу податкового кредиту та визначення валових витрат за перевіряємий період.

В той же час, як вбачається з Акту перевірки, позивачем надавались належним чином засвідчені копії зазначених вище первинних документів, що підтверджують факт здійснення господарських операцій.

Тобто, позивачем надано первинні документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій щодо купівлі у ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр" товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг).

При цьому, суд звертає увагу на те, що податковий орган в Акті перевірки не ставив під сумнів достовірність даних, які містять вказані первинні бухгалтерські документи, а також не зазначав про невідповідність первинних бухгалтерських документів вимогам чинного податкового законодавства, зокрема, відсутності у них обов'язкових реквізитів.

Крім того, судом встановлено, що на час укладання та виконання зазначених правочинів, ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр" були зареєстровані як юридичні особи та були платниками податку на додану вартість.

Також, в Акті перевірки немає жодних посилань на те, що свідоцтва про державну реєстрацію та свідоцтва платника податку на додану вартість ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр" були скасовані чи визнані недійсними за рішенням суду на момент укладання чи виконання договорів.

Таким чином, зазначене підтверджує фактичне здійснення позивачем господарської операції щодо купівлі у ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр" товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг).

Як вже зазначалося судом, за наслідками розгляду матеріалів перевірки відповідач дійшов висновку про те, що господарські операції між позивачем та ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр" не були спрямовані на якісне та своєчасне виконання зобов'язань, а лише для збільшення витрат та податкового кредиту.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно положення частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Для здійснення своєї господарської діяльності юридичні особи укладають договори, що за змістом є домовленістю, внаслідок якої виникають взаємні права і обов'язки. Укладення договорів купівлі-продажу, поставки товарів, надання послуг в даному випадку вже само по собі є ознакою господарської діяльності.

Відповідно до частини 5 статті 203 Цивільного Кодексу України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) цієї вимоги є підставою недійсності правочину.

В той же час, Цивільний кодекс України статтею 215 визначає підстави для визнання правочину недійсним. Серед іншого, вказаною нормою передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За вимогами цивільного законодавства існує презумпція правомірності правочину. Так, частиною 1 статті 204 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно частини першої статті 208 Господарського кодексу України, якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Наведену норму слід застосовувати з урахуванням того, що за змістом приписів статті 228 Цивільного кодексу України правочин, учинений з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, водночас є таким, що порушує публічний порядок, а отже, є нікчемним.

Статтею 228 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Відповідачем не надано суду доказів визнання правочинів, укладених між позивачем та його контрагентами - ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр", недійсними у судовому порядку, як і не обґрунтовано своєї позиції, в чому саме полягає порушення публічного порядку сторонами у ході укладення та виконання спірних правочинів.

Як вбачається з Акту перевірки, на час проведення перевірки, а також станом на день розгляду справи відсутні будь-які докази наявності судових рішень, які б набрали законної сили, з приводу незаконних дій посадових осіб ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр", пов'язаних із знищенням, пошкодженням майна, незаконним його заволодінням або пов'язаних із порушенням податкового законодавства.

Як вбачається зі змісту Акта перевірки, жодних податкових правопорушень у діях позивача відповідачем не виявлено.

Акт перевірки не містить посилань на те, що установчі документи, свідоцтва про державну реєстрацію і свідоцтва платника податку на додану вартість контрагентів позивача - ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр" були скасовані чи визнані недійсними за рішенням суду, як на дату укладання чи виконання договорів, так і на дату складання податкових накладних.

А відтак, судом не встановлено дефектів у юридичному статусі контрагентів позивача, отже, на момент здійснення господарських операцій і видання податкових накладних, контрагенти позивача були платниками податку на додану вартість, які зареєстровано відповідно до положень статті 183 Податкового Кодексу України.

Проте, з огляду на те, що відповідач стверджував про нікчемність господарських операцій, здійснених між позивачем та ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр", з підстав відсутності реальності постачання товарів та надання послуг, судом досліджено дане питання та встановлено таке.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 4 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

За даними матеріалів справи, видами діяльності позивача за КВЕД, зокрема, є: виробництво автотранспортних засобів (основний); виробництво кузовів для автотранспортних засобів, причепів і напівпричепів; виробництво радіаторів і котлів центрального опалення; монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

Таким чином, враховуючи номенклатуру товару (послуг, робіт), які були придбані позивачем у вказаних контрагентів та необхідні для здійснення позивачем своєї господарської діяльності, у суду є підстави вважати, що господарські операції позивача з ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр" підтверджуються необхідними документами, а зазначені вище отримані товарно-матеріальні цінності (роботи, послуги) були використані позивачем у власній господарській діяльності.

Між тим, суд не бере до уваги посилання відповідача, як на обґрунтування своїх висновків, на відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної економічної діяльності у контрагентів позивача, оскільки такі висновки неможливо зробити без належної перевірки діяльності суб'єкта господарювання.

Відповідно до акту перевірки позивача, податковим органом не здійснювалось належної перевірки первинно-бухгалтерських документів ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр"; не перевірялася наявність господарсько-правових стосунків з іншими суб'єктами господарювання по оренді основних засобів виробництва, складських приміщень, транспортних засобів; наявність правовідносин по зберіганню матеріальних цінностей; наявність укладених цивільно-правових угод з іншими суб'єктами господарювання щодо надання послуг або виконання робіт.

В той же час, суд критично ставиться до посилання відповідача, як на доказ правомірності своїх висновків щодо порушення позивачем податкового законодавства, на податкову інформацію, яка наявна в базах даних відповідача відносно ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр".

Поряд із вказаним суд звертає увагу, що зі змісту акту перевірки позивача вбачається, що відповідач оцінював господарські відносини ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр" із їх контрагентами.

Будь-яких обґрунтованих та логічних пояснень з приводу взаємозв'язку господарських операцій, що викликають сумніви податкового органу щодо їх реальності із господарськими операціями, які було досліджено по контрагентам позивача щодо тотожності предмету господарських відносин у вказаних підприємств та їх зв'язку із виконанням зобов'язань перед позивачем податковим органом не наведено.

Суд звертає увагу на те, що оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку.

Не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Крім того, будь-яка неправомірна діяльність контрагентів (наприклад, їх "фіктивність", відносини з іншими контрагентами) не впливають на результати діяльності позивача і не можуть бути підставою для притягнення до відповідальності платника податку, оскільки згідно статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відтак, податкова інформація не є належними та допустимим доказами у справі, а висновки про відсутність умов у ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр" для здійснення фінансово-господарської діяльності зроблені на підставі службової інформації, що є недостатньою для визнання угод, укладених із позивачем, такими, що не спричинили реальних юридичних наслідків.

Таким чином, твердження відповідача з посиланням на податкову інформацію про те, що діяльність контрагентів позивача - ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр" була спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з наданням остатньому податкової вигоди у вигляді безпідставного формування податкового кредиту та валових витрат, судом оцінюються критично, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях, що суперечить статті 159 КАС України. Факт наявності у сторін правочину протиправного умислу при його укладенні відповідачем не доведено.

Крім того, головною підставою вважати правочин нікчемним є його недійсність, встановлена законом, а не податковою інформацією. Вказані ж в податковій інформації, в актах податкових органів недоліки, допущені суб'єктом господарювання при укладенні та виконанні договорів, не є підставою для визнання правочинів нікчемними, оскільки чинне законодавство не встановлює таких підстав нікчемності правочину.

При цьому, суд звертає увагу на те, що в силу закону отримання податковим органом податкової інформації, в яких викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, позаяк ані акт перевірки, ані податкова інформація не має преюдиціального значення та не є документами, що достовірно та безсумнівно підтверджують обставини фактичної дійсності.

З приводу доводів відповідача, що у контрагентів позивача відсутні необхідні ресурси для здійснення господарської діяльності та виконання умов договорів, слід зазначити наступне.

Згідно з частиною 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Суд звертає увагу на те, що жодних належних та допустимих доказів щодо відсутності у ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр" матеріальних ресурсів відповідачем суду не надано, а відсутність основних фондів не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб'єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб'єктів господарювання для виконання зобов'язань по укладених ним договорах.

Окрім того, в законодавстві відсутня норма, яка б зобов'язувала підприємство перевіряти наявність таких ресурсів у контрагента та формувати податковий кредит лише за їх наявності.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що податковий орган переважно обґрунтовує правомірність своїх рішень нереальністю спірних господарських операцій між позивачем та ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр". Втім, сам акт перевірки не містить будь-якого документального підтвердження щодо відсутності фінансово-господарських відносин позивача по взаєморозрахункам з цими контрагентами, а викладені у ньому висновки щодо нікчемності укладених правочинів не ґрунтуються на документах первинного бухгалтерського та податкового обліку.

При цьому, суд виходить із презумпції сумлінності платників податків та інших учасників правовідносин в економічній сфері, відповідно до змісту якої презумується, що дії платника податків, які мають своїм результатом одержання певної податкової вигоди економічно виправдані, а відомості, що містяться в його первинних бухгалтерських документах та податковій звітності є достовірними, якщо інше не доказано у встановленому законодавством порядку належними та допустимими доказами.

Згідно з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в листі від 02.06.2011 №742/11/13-11, статтею 1 Закону України від 16.07.1999 №996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Крім того, суд звертає увагу на те, що анулювання свідоцтва платника ПДВ, ліквідація юридичної особи або відсутність юридичної особи за місцезнаходженням самі по собі не призводять до недійсності всіх угод, укладених з моменту державної реєстрації такої особи до моменту виключення її з державного реєстру, та не позбавляє правового значення видані за цими господарськими операціями податкові накладні.

Відповідно до частини 2 статті 70 КАС сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Тобто, податковий орган повинен надати суду відповідні докази, які підтверджують доводи щодо відсутності господарських операцій між позивачем та ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр", правомірності прийнятих ним оспорюваних рішень.

В свою чергу, суд констатує, що фактичне здійснення господарських операцій між цими контрагентами підтверджується приведеними вище первинними та іншими документами, які оформлені у відповідності до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-ХІV та в повній мірі відображають зміст і характер вчинених господарських операцій.

Таким чином, позивач підтвердив доводи про реальність господарських операцій вказаними вище документами та поясненнями, тому не визнання податковим органом права на податковий кредит та висновок про завищення валових витрат є безпідставними.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У відповідності до норм п. 200.1, п. 200.2 і п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

В розумінні п.п.14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України "податковий кредит" - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

У відповідності до п.п. "а" п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

В силу норми п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних. У даній податковій накладній зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, перелік яких наведений у п. 201.1 ст. 201 ПК України. Правовий статус податкової накладної закріплений в положеннях норм ст. 201 цього Кодексу.

Наявність у позивача належним чином оформлених податкових накладних, отриманих у межах взаємовідносин із ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр", суду доведено.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Таким чином, у зв'язку з наявністю у позивача відповідних первинних документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, зокрема, податкових накладних, суд дійшов висновку про обґрунтованість дій ТОВ "С-К-С" щодо формування податкового кредиту та валових витрат по взаємовідносинах із вказаними контрагентами.

Частиною 1 статті 5 КАС України встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Дану справу суд вирішує, як справу майнового характеру, на підставі рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України", зі змісту якого вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

У зв'язку з викладеним, протиправне винесення податковим органом спірних податкових повідомлень-рішень становить втручання у мирне володіння майном суб'єкта господарювання, що порушує статтю 1 Першого протоколу до Конвенції.

Розглядаючи справу "Інтерспав" проти України про порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, Європейський суд з прав людини висловив свою думку, яка полягає в наступному: "коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань".

У рішенні від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява №3991/03) Європейський суд з прав людини, зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Відповідно до частини другої статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За таких обставин, покупець не може нести відповідальність за можливе порушення податкового законодавства продавцем-контрагентом, за умови необізнаності першим щодо таких порушень.

Відповідачем не надано доказів того, що позивач знав або міг дізнатися про те, ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр", можливо, порушують вимоги податкового законодавства, зокрема, щодо подання податкової звітності, відсутності за юридичним місцезнаходженням тощо, а також доказів того, що позивач був безпосередньо залучений до можливих зловживань контрагента у системі оподаткування.

Частина 2 статті 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Беручи до уваги викладені норми та обставини, суд вважає, що відповідачем не доведено належними та достатніми доказами фактів безпідставного чи неправомірного формування позивачем податкового кредиту та завищення валових витрат.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги не доведеність відповідачем відсутності реального характеру правочинів, укладених між ТОВ "С-К-С" та ТОВ "Європа Бізнес Груп", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Екодит", ТОВ "Комспецтрейд", ТОВ "Група "Реал", ТОВ "Селена-Буд", ТОВ "Сітістрой", ТОВ "Фейхуа", ТОВ "Райбудконсалтинг", ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Укрбізнес Партнер", ТОВ "Перший Бізнес-Центр", доведеність обґрунтованості включення позивачем до складу податкового кредиту відображених в отриманих від вказаних контрагентів первинних документах сум податку на додану вартість та віднесення сум до валових витрат; суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 20.12.2016 №, №, №, № є протиправними та підлягають скасуванню.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, доказів, які б спростовували доводи позивача не надав.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір. Доказів понесення інших судових витрат позивач суду не надав. Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 14, 69-71, 94, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец-Ком-Сервіс" - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 20.12.2016 №, від 20.12.2016 №, від 20.12.2016 № та від 20.12.2016 №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец-Ком-Сервіс" () судові витрати у сумі 107322 (сто сім тисяч триста двадцять дві) грн. 84 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Балаклицький А. І.