Справа № 820/5826/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 грудня 2016 р. №820/5826/16

Суддя, Харківський окружний адміністративний суд, ОСОБА_1, розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК "Укрторгімпорт" про накладення арешту,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Київська об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд накласти арешт на кошти розрахункових рахунків в розмірі 1157987,29 грн., що належать товариству з обмеженою відповідальністю "ТПК Укрторгімпорт" ().

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач має податковий борг на загальну суму 1157987,29 грн. Податковий орган просить накласти арешт на кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках відповідача, оскільки у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу (п. 20.1.33 ст.20 Податкового кодексу України).

В судове засідання позивач не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представники відповідачів в судове засідання також не прибули, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

За таких підстав суд вважає за можливе розгляду позовну заяву на підставі положень ст. 128 КАС України в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи та враховуючи визнання представником відповідача позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю „ТПК Укрторгімпорт" знаходиться на обліку в Київській ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

ТОВ „ТПК Укрторгімпорт" станом на 10.10.2016р. має заборгованість перед бюджетом у розмірі 1157987,29 грн., що виникла внаслідок несплати сум:

- З податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) нарахованих по податковим повідомленням - рішенням № від 17.11.2014р.в розмірі 312674,86 грн., № від 27.05.2016 р. в розмірі 385695,34 грн., № від 29.07.2016 р. в розмірі 423598,42 грн. З податку на додану вартість існує переплата на суму 0,14 грн. Також існує залишок несплаченої пені на суму 37609,12 грн.

- З податку на прибуток приватних підприємств нарахованих по податковому повідомленню рішенню № від 24.05.2016р.в розмірі 275393,23 грн., також існує залишок несплаченої пені на суму 108586,54 грн. та переплата на суму 0,52 грн.

- З штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки нарахованих по податковому повідомленню рішенню № від 17.11.2014 р.в розмірі 350135,00 грн., залишок несплаченої пені на суму 274,10 грн.

Позивачем на адресу ТОВ „ТПК Укрторгімпорт" виносилася та направлялася податкова вимога від 26.05.2016 року № 1095-17 на суму податкового боргу 700192,54 грн.

Станом на момент звернення до суду податковий борг перед бюджетом відповідачем не погашений.

Пунктом 59.1. ст. 59 Податкового кодексу України зазначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Відповідно до п. 59.3. ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно ст. 36 Податкового кодексу України обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи, визнається податковим обов'язком, відповідальність за невиконання якого несе платник податків.

Згідно п. 16.1.4. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно довідки ВДАІ ГУМВС України в Харківській області транспортних засобів за ТОВ „ТПК Укрторгімпорт" не зареєстровано.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на рухоме на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна прав власності на рухоме майно відсутні відомості щодо запитуваної інформації.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт коштів на рахунку платника податків є різновидом адміністративного арешту, який застосовуються виключно на підставі рішення суду (на відміну від адміністративного арешту іншого майна, який здійснюється за рішенням керівника податкового органу).

Так, згідно із пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, торгові патенти, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків в органі державної податкової служби, якщо така реєстрація є обов'язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.

Відповідно до п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Разом з тим, арешту коштів та інших цінностей такого платника податків, що знаходяться в банку, передує ряд заходів, визначених Главою 9 ПК України, які слід вжити податковому органу з метою забезпечення виконання платником податків свої зобов'язань, в тому числі встановлення майна та інших цінностей такого платника податків, що можуть стати джерелами погашення податкових зобов'язань платника податків, передача такого майна у податкову заставу та накладення адміністративного арешту на майно.

Таким чином, суд приходить до висновку, що податковим органом вжито передбачені податковим законодавством необхідні заходи щодо встановлення майна, яке може слугувати джерелом погашення податкового боргу.

Проте, відсутність майна позивача унеможливлює виконання покладених на податковий орган функцій щодо забезпечення виконання платником податків своїх зобов'язань щодо погашення податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи у ТОВ „ТПК Укрторгімпорт" є відкриті розрахункові рахунки в установах банку.

Відповідно до п.п. 19 - 1.1.21 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу на контролюючі органи покладений обовязок щодо організації роботи та здійснення контролю за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку.

За приписами підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України визначено право податкового органу звертатися до суду з вимогою накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, який має податковий борг, за наявності наступних підстав: відсутність майна; балансова вартість майна менша суми податкового боргу; майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Підстави, встановлені підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України є спеціальними нормами, виключно для накладення адміністративного арешту за рішенням суду (судом) (на відміну від адміністративного арешту іншого майна, який здійснюється за рішенням керівника податкового органу), та не встановлюють інших обмежень щодо накладення арешту коштів на рахунку платника податків, який має податковий борг.

Таким чином, ДПІ вжито передбачені податковим законодавством необхідні заходи щодо встановлення майна, яке може слугувати джерелом погашення податкового боргу.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про наявність встановлених п.п.20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України підстав для накладення арешту на кошти платника податків, що знаходяться на рахунках у банках.

Із врахуванням вищевикладених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позово Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК "Укрторгімпорт" про накладення арешту - задовольнити у повному обсязі.

Накласти арешт на кошти розрахункових рахунків в розмірі 1157987,29 грн. (один мільйон сто п'ятдесят сім тисяч дев'ятсот вісімдесят сім гривень 29 копійок), що належать товариству з обмеженою відповідальністю "ТПК Укрторгімпорт" (61050, м. Харків, пр-т Московський, бул. 51, ).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Спірідонов М.О.