Справа № 754/14543/16-а
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/746/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 грудня 2016 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ЛОУПФУ в м. Києві) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

Позивач перебуває на обліку в ЛОУПФУ в м. Києві та отримує пенсію за віком, призначену на підставі ст. 37 ЗУ «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), в розмірі 90 % заробітної плати, на підставі довідок про заробітну плату з останнього місця роботи з посади заступника начальника Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - УПСЗН Дніпровської в м. Києві РДА). На вищевказаній посаді позивач продовжує працювати по теперішній час.

31.10.2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок призначеної їй пенсії за віком, згідно ЗУ «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям, відповідно до постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» без обмеження її максимального розміру, надавши довідку №37/05-22633 від 21.10.2016 року, видану позивачу УПСЗН Дніпровської в м. Києві РДА. Однак, листом №8426/15 від 09.11.2016 року відповідач через представника відмовив їй у проведенні перерахунку пенсії, посилаючись на п. 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213.

Позивач вважає відмову відповідача у перерахунку пенсії протиправною, а тому вимушена була звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

19.12.2016 року до суду надійшли заперечення сторони відповідача щодо позовних вимог ОСОБА_1 (а.с. 34-35), відповідно до яких ЛОУПФУ в м. Києві через представника просить залишити адміністративний позовбез розгляду, посилаючись на наступне.

Позивач перебуває на обліку в ЛОУПФУ в м. Києві та отримує пенсію за віком, відповідно до ЗУ «Про державну службу».

Відповідач через представника вважає, що позивачем було пропущено строки звернення до адміністративного суду, встановлені ст. 99 КАС України, а також відсутні правові підстави для здійснення перерахунку пенсії позивачу, оскільки, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02.03.2015 року, у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх видів пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, а тому з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, а раніше призначені не перераховуються.

Крім того, відповідно до розділу ІІІ «Прикінцеві положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02.03.2015 року, у період роботи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується, а тому відповідач вважає, що з його боку відсутні неправомірні дії.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно з п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ЛОУПФУ в м. Києві та з 11.03.2011 року отримує пенсію за віком, призначену відповідно до ЗУ «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії) в розмірі 90% від заробітної плати без обмеження максимального розміру пенсії.

31.10.2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок призначеної їй пенсії за віком (а.с. 9), згідно ЗУ «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), починаючи з 01.12.2015 року, зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», без обмеження її максимального розміру, надавши довідку №37/05-22633 від 21.10.2016 року, видану позивачу УПСЗН Дніпровської в м. Києві РДА.

Листом ЛОУПФУ в м. Києві №8426/15 від 09.11.2016 року позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії (а.с. 10).

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01.12.2015 року підвищено заробітну плату державним службовцям.

Відповідно до довідки УПСЗН Дніпровської в м. Києві РДА №37/05-22633 від 21.10.2016 року, позивач ОСОБА_1 працює на посаді заступника начальника управління в УПСЗН Дніпровської в м. Києві РДА. Заробітна плата за грудень 2015 року становить 14093 грн. 03 коп., з яких: 1779 грн. 22 коп. - посадовий оклад; 70 грн. - надбавка за ранг (11 ранг); 739 грн. 69 коп. - надбавка за вислугу років (40%); 1294 грн. 45 коп. - надбавка за високі досягнення у праці; 889 грн. 61 коп. - надбавка за особливий характер роботи; 9320 грн. 06 коп. - премія (240%) (а.с. 13).

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно статей 22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається.

Дотримуючись вимог Основного Закону, при розгляді справи суд вважає за необхідне застосовувати норми ЗУ «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року (в редакції на час призначення пенсії позивачу), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу), умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

У разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до пп.3 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» №1013 від 09.12.2015 року, з 01.12.2015 року на 25 відсотків підвищено посадові оклади працівникам органів виконавчої влади.

Стаття 22 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина, як член суспільства, має право на соціальне забезпечення і на здійснення необхідних для підтримання її гідності і для вільного розвитку її особи прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Конституційним Судом України у рішенні від 09.02.1999 року в справі №1-рп/99 за зверненням Національного банку України було надано офіційне тлумачення положення ч.1 ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно-правових відносин з боку суб'єктів владних повноважень.

При виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд також враховує висновки Верховного Суду України, зокрема, висловлені у постановах Верховного Суду України від 10.12.2013 року (справа №21-348а13), від 10.12.2013 року (справа №21-420а13), відповідно до яких вказано, що при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Згідно приписів ст. 244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Виходячи зі змісту вищенаведених правових норм, а також враховуючи правові позиції Конституційного Суду України та Верховного Суду України, суд приходить до висновку про те, що пенсія позивача за віком підлягає перерахунку, з урахуванням довідки УПСЗН Дніпровської в м. Києві РДА №37/05-22633 від 21.10.2016 року, згідно вимог ЗУ «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії).

Пунктом 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 Закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовує норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. З 01.06.2015 в порядку та на умовах, визначених вищевикладеними законами, призначення та перерахунок пенсії не здійснюється.

Аналізуючи вказані норми закону, а також, виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, зазначені положення п.5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01.06.2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм ЗУ «Про прокуратуру».

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій або бездіяльності.

З урахуванням того, що позивач 31.10.2016 року звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не із заявою про призначення пенсії, ЛОУПФУ в м. Києві повинно було керуватися положеннями ст.ст. 37, 37-1 ЗУ «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), а тому відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії є неправомірною.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги адміністративного позову, починаючи з 01.01.2016 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 18, 71, 93, 99, 100, 104, 161-163, 183-2, 244-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, Загальною декларацією прав людини, ст.ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов?язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року, у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013, на підставі довідки Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації №37/05-22633 від 21.10.2016 року.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року ( в редакції, чинній на момент призначення пенсії) в розмір 90% заробітної плати за грудень 2015 року на підставі довідки Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації №37/05-22633 від 21.10.2016 року без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю з урахуванням вже виплаченої пенсії за минулий період з 01.01.2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий