Справа № 213/1521/16-а(2-а/213/40/16)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2016 рокусправа № 213/1521/16-а(2-а/213/40/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Ясенової Т.І.

суддів: Головко О.В. Суховарова А.В.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 18 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Житомирі, інспектора роти №4 батальйону патрульної поліції у м. Житомирі ДПП рядового поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у місті Житомирі, інспектора роти №4 батальйону патрульної поліції у м.Житомирі ДПП рядового поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просить суд визнати незаконними дії інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції у м.Житомирі ДПП України рядового поліції ОСОБА_2 та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 20.06.2016 серії ПС2 № 541317 про накладення на нього адміністративного стягнення в розмірі 425,00грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 20.06.2016 о 09 годині 01 хвилин він дійсно рухався на автомобілі Nissan Теаnа по автодорозі Київ - Чоп на 236 кілометрі, в той час коли він завершував маневр, а саме об'їзд перешкоди - пошкодження автомобільного покриття на правій полосі руху, і з цією метою він виїхав на ліву смугу, приблизно у 500-800 метрах, його зупинили патрульні інспектори та вказали, що ним здійснювався рух без наміру здійснення повороту чи розвороту ліворуч, в той час коли права смуга була вільна, чим порушив п.п.11.5 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП. При цьому, будь-яких доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні правопорушення, інспектором надано не було, належної фіксації правопорушення не відбулось, наявність на автомобільній дорозі перешкоди зафіксовано не було.

Також позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій та рішень відповідача, що полягає у порушенні документального оформлення та процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, позбавленні його можливості реалізації прав, передбачених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 18 серпня 2016 року позов задоволено частково.

Скасовано постанову, винесену інспектором роти №4 батальйону патрульної поліції у м.Житомирі ДПП України рядовим поліції ОСОБА_2 20.06.2016 року серії ПС2 №541317 про притягнення до адміністративної відповідальності за саттею122 частиною 2 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Висновки суду першої інстанції обґрунтовані недоведеністю вчинення позивачем адміністративного правопорушення та відповідно наявністю підстав для скасування оскаржуваної постанови відповідача.

При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправними дій відповідача, з огляду на дотримання відповідачем порядку розяснення прав та обовязків особі, що притягується до адміністративної відповідальності, передбачених законодавством, а також дотримання порядку оформлення та процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених чинним законодавством.

В частині відмови у задоволенні позову постанова суду першої інстанції не оскаржена.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вказує на те, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції. Також, вказаним відеозаписом спростовують твердження позивача щодо заявлення ним клопотання про необхідність надання правової допомоги.

Сторони у судове засіданні апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленням про вручення судових повісток.

Відповідно до частини 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що 20.06.2016 інспектором роти №4 батальйону патрульної поліції у м. Житомирі ДПП України рядовим поліції ОСОБА_2 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 №541317, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 20.06.2016 о 09 годині 01 хвилин рухаючись на автомобілі Nissan Теаnа, номерний знак НОМЕР_1, по автодорозі Київ-Чоп на 236 кілометрі рухався по крайній лівій смузі не маючи наміру здійснити поворот чи розворот ліворуч, в той час коли права смуга була вільна, чим порушив п.п. 11.5 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно пункту11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Частиною 1 статті 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до частин 2-4 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 1 розділ І Інструкції №1395).

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. (п.1 р.III Інструкції № 1395)

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р.III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху, зокрема передбачених статтею 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на місці вчинення такого правопорушення.

Стосовно суті прийнятої відповідачем постанови від 20.06.2016 серія ПС2 №541317 у справі про адміністративне правопорушення колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок використання фото та відео техніки встановлено пунктом 9 частини1 статті 31 та статтею 40 Закону України «Про національну поліцію».

Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є стаття 40 Закону України «Про національну поліцію".

Відповідно частини 1 статті 40 Закону України «Про національну поліцію» цієї статті поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку спірним є питання щодо наявності в діях позивача порушення п. 11.5 Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП.

Відповідно до п.11.5. Правил дорожнього руху на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Отже, Правилами дорожнього руху визначено обставини, за наявності яких водій може здійснити виїзд на крайню ліву смугу.

Відповідальність за порушення вказаних вимог Правил дорожного руху передбачена частиною другою статті 122 КУпАП.

Позивач заперечує факт вчинення ним вищезазначеного правопорушення та зазначає, що він здійснив виїзд на крайню ліву смугу руху здійснюючи обїзд перешкоди пошкодження дорожнього покриття на правій смузі руху та при завершенні вказаного маневру був зупинений інспектором патрульної поліції.

Відповідач заперечуючи доводи позивача та вказуючи на доведеність вчинення позивачем вказаного правопорушення, посилається на відеозапис з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції. Стверджує, що вказаними відеозаписами підтверджено стан проїзної частини дороги, відсутність пошкодження дорожнього полотна у правій смузі руху на відповідній ділянці дороги, а також спростовуються твердження позивача про те, що поруч з ним у попутному напрямку рухались ще декілька автомобілів.

Дослідивши відеозапис від 20.06.2016 (примірники, що надані відповідачем до суду першої та апеляційної інстанції) колегією суддів встановлено, що вказаний відеозапис фіксує момент проїзду автомобіля позивача перед інспектором патрульної поліції у крайній лівій смузі для руху, зупинку позивача, процедуру повідомлення інспектором позивачу суті вчиненого правопорушення, розяснення прав, перевірки документів і складання постанови про адміністративне правопорушення.

Також, дослідженням вказаного відеозапису встановлено, що після фіксації проїзду автомобіля позивача у крайній лівій смузі перед інспектором, через 26 секунд у правій смузі для руху у тому ж напрямку, зафіксовано рух одного легкового автомобіля та двох вантажних автомобілів, а також рух іншого легкового автомобіля у крайній лівій смузі, що додатково підтверджує доводи позивача про те, що у попутному з ним напрямку рухались ще декілька автомобілів.

Надаючи оцінку обставинам, зафіксованим вказаними відеозаписами, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відеозапис стану дороги, наданий відповідачем, не спростовує твердження позивача про те, що він обїжджав перешкоду пошкодження дорожнього покриття на правій смузі для руху, оскільки з відеозапису вбачається, що права смуга 236 км дороги має свіжі латки.

Згідно зафіксованої дати, відеозапис стану дорожнього полотна здійснено 19.07.2016, що не виключає того, що у період з дати складання протоколу - 20.06.2016 та до дати здійснення вказаного відеозапису відбувся ремонт зазначеної ділянки дороги. Докази стану дороги на момент вчинення правопорушення суду не надано.

Досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про відсутність беззаперечних доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення, і відповідно доказів того, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята з урахуванням усіх істотних обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З огляду на встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що постанову по справі про адміністративне правопорушення прийняту відносно позивача не може бути визнано обґрунтованою та правомірною, а отже наявні підстави для її скасування.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують. Передбачені статтею 202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 18 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі, у порядку, встановленому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров