Справа № 442/5912/16-а
Суддя: Гарасимків Л. І.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/5912/16-а
Провадження № 2-а/442/207/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Михавко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобич адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської Ради Дрогобицького району Львівської області про визнання протиправною бездіяльність органу місцевого самоврядування у зв»язку із нерозглядом земельного спору між сусідніми землекористувачами у межах населеного пункту та у зв»язку із ненаданням відповіді на заяву.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 сільської Ради Дрогобицького району Львівської області про визнання протиправною бездіяльність органу місцевого самоврядування у зв»язку із нерозглядом земельного спору між сусідніми землекористувачами у межах населеного пункту та у зв»язку із ненаданням відповіді на заяву.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 18 липня 2016р. вона звернулася до ОСОБА_2 сільської ради Дрогобицького району Львівської області з письмовою заявою про вирішення земельного спору та про надання інформації щодо землекористування, яку направила на адресу відповідачу рекомендованою поштовою кореспонденцією із повідомленням про вручення поштового відправлення за №518.

Згідно цієї заяви вона просила відповідача вирішити у передбачений законом строк та спосіб земельний спір, що існує між нею та жителем села Майдан, - сусіднім землекористувачем гр.ОСОБА_3, щодо вчинення ним перешкод у користуванні ним та членами її сім»ї єдиним проходом та проїздом до належної їй на праві приватної власності земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0493га, кадастровий №:02:001:0067, яка розташована у селі Майдан Дрогобицького району Львівської області, зобов»язавши при цьому гр.ОСОБА_3 не чинити їй та членам її сім»ї будь-яких перешкод у користуванні цим єдиним існуючим проїздом та проходом до її земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0493га, кадастровий №:02:001:0067, для чого зобовязати гр.ОСОБА_3 демонтувати самовільно встановлену ним дерев»яну огорожу, якою гр.ОСОБА_4 перекрив спірний проїзд та прохід; зазначений земельний спір вирішити у строк, спосіб та порядок, що передбачений статтею 159 Земельного кодексу України, завчасно повідомивши її про день, час та місце розгляду цього спору; про результати розгляду земельного спору та її заяви невідкладно повідомити у письмовому порядку, надавши належно завірену копію рішення, прийнятого за результатами розгляду цього земельного спору, а також належно завірені копії інших документів (за наявності), що могли стати підставою для прийняття рішення за результатами розгляду земельного спору органом місцевого самоврядування; у передбачений законом строк повідомити її у письмовому порядку про те, яка земельна ділянка (земельні ділянки) та якою площею (площами) з яким цільовим призначенням закріплені згідно погосподарських та (або) земельно-шнурованих книг ОСОБА_2 сільської ради Дрогобицького району Львівської області за будинковолодінням в якому проживає гр.ОСОБА_4 Однак до цього часу ОСОБА_2 сільською радою Дрогобицького району Львівської області не вирішено у спосіб, що передбачений законом земельний спір, який існує між нею та її сусідом ОСОБА_3 щодо вчинення ним перешкод у користуванні нею та членами її сім»ї єдиним проїздом та проходом до належної їй на праві власності земельної ділянки. Будь-які її усні звернення до органу місцевого самоврядування села Рибник щодо вирішення питань, зазначених у її заяві від 18 липня 2016р. також ігноруються сільським головою та іншими представниками сільської ради.

Такі обставини є свідченням халатного ставлення та підтвердженням факту бездіяльності відповідача у справі, що призводить до грубого порушення ряду її законних прав та інтересів як законного власника земельної ділянки, право на користування якої обмежено та порушується сусіднім землекористувачем, з метою захисту якого вона звернулася спочатку до відповідача, а тепер змушена звертатись до суду із цією позовною заявою у порядку адміністративного судочинства України.

Позивачка в судове засідання не зявився, однак подала до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у її відсутності, просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.ст.71, 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з таких міркувань.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Норма статті 40 Конституції України надає право усім громадянам України направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, які зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Як зазначено у позовній заяві, 18 липня 2016р. до ОСОБА_2 сільської Ради Дрогобицького району Львівської області, позивачем подано заяву, згідно якої вона просила уповноважених осіб ОСОБА_2 сільської Ради Дрогобицького району Львівської області, як органу місцевого самоврядування повідомити їх у строк, спосіб та порядок, передбачені чинним законодавством України, про ряд обставин. Проте ,по даний час відповіді на заяву не отримано, не зважаючи на її усні зверення.

У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян»від 02.10.1996 року № 393/96-ВР (далі Закон № 393), громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Положеннями ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з досиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

На письмове звернення позивачки, відповідачем не надано інформації про ряд обставин, які мали місце бути, та про які детально мала намір з»ясувати позивачка.

Суд приходить до переконання, що в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України відповідач факт надання відповіді позивачу чи правомірність ненадання відповіді при розгляді заяви від 18 липня 2016р. до ОСОБА_2 сільської ради Дрогобицького району Львівської області, як органу місцевого самоврядування повідомити її у строк, спосіб та порядок, передбачені чинним законодавством України, про ряд обставин, жодним чином суду не підтвердив, а відтак така й надалі підлягає належному розгляду.

Судом звертається увага на те, що звернення громадян до органів державної влади та органів місцевого самоврядування мають важливе значення у забезпеченні постійного зв'язку між державою та громадянином, у вирішенні життєво важливих проблем окремої людини і суспільства в цілому, і реалізації конституційних прав і свобод людини і громадянина, в процесі побудови демократичної, соціальної, правової держави.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що право позивачки на розгляд її заяви порушено та підлягає судовому захисту.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Оскільки відповідачем не представлено доказів на спростування позовних вимог, не надіслано суду жодних заперечень, то позов слід задоволити.

Закріплений у ч.2 ст.11 КАС України принцип диспозитивності полягає у тому, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ст. 162 КАС України у разі задоволення позовних вимог суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат, то відповідно до вимог ст. 94 КАС України , якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб»єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Деравного бюджету або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування , його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 сільської ради Дрогобицького району Львівської області у звязку із ненаданням відповіді на заяву ОСОБА_5 від 18 липня 2016р. «Про вирішення земельного спору та про надання інформації щодо землекористування» та у звязку із нерозглядом у строк та спосіб, що встановлені законом, земельного спору, що існує між ОСОБА_5, та жителем села Майдан, - сусіднім землекористувачем гр.ОСОБА_3, щодо вчинення ним перешкод у користуванні ОСОБА_5, та членами її сім»ї єдиним проходом та проїздом до належної їй на праві приватної власності земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0493га, кадастровий №:02:001:0067, яка розташована по вулиці Шевченка у селі Майдан Дрогобицького району Львівської області;

Зобовязати ОСОБА_2 сільську раду Дрогобицького району Львівської області у порядку, строк та спосіб, що встановлені законом, розглянути земельний спір, що існує між ОСОБА_5, та жителем села Майдан, - сусіднім землекористувачем гр.ОСОБА_3, щодо вчинення ним перешкод у користуванні ОСОБА_5, та членами її сім»ї єдиним проходом та проїздом до належної їй на праві приватної власності земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0493га, кадастровий №:02:001:0067, яка розташована по вулиці Шевченка, 82 у селі Майдан Дрогобицького району Львівської області;

Зобовязати ОСОБА_2 сільську раду Дрогобицького району Львівської області надати у передбачений законом спосіб відповідь на заяву ОСОБА_5 від 18.07.2016р., повідомивши яка земельна ділянка (земельні ділянки) та якою площею (площами) з яким цільовим призначенням закріплена (закріплені) за будинковолодінням, в якому проживає гр.ОСОБА_4 (вулиця Шевченка, село Майдан) згідно погосподарських та (або) земельно-шнурованих книг ОСОБА_2 сільської ради Дрогобицького району Львівської області.

Стягнути з ОСОБА_2 сільської ради Дрогобицького району Львівської області на користь ОСОБА_5 сплачений судовий збір у розмірі 551.21 гривень.

Постанова може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, а у випадку відкладення складення постанови у повному обсязі чи її прийняття у письмовому провадженні в цей же строк з дня отримання копії постанови.

Головуюча суддя : _______________________