Справа № 819/542/15-а
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 р. Справа № 876/9056/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Улицького В.З.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - ОСОБА_1.;

від відповідача - Рожнятовський А.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.11.2016р. про залишення без руху заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.04.2015р. в справі № 819/542/15-а за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про визнання дій протиправними, скасування постанови та спонукання до вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.11.2016р. залишено без руху заяву ОСОБА_1. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.04.2015р. в справі № 819/542/15-а; відмовлено у задоволенні її клопотання про звільнення від сплати судового збору і надано строк для усунення недоліків заяви до 10.11.2016р.; розгляд справи призначено на 10.11.2016р. (а.с.130-131).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржила позивач ОСОБА_1., яка у апеляційній скарзі просить судову ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду, покликаючись на порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про залишення позовної заяви без руху (а.с.134 і на звороті).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суддею винесено спірну ухвалу після відкриття провадження за нововиявленими обставинами; позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтоване низькими доходами її сім'ї, що не дозволяє сплатити судовий збір.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача на підтримання поданої скарги, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 17.10.2016р. позивач ОСОБА_1. звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.04.2015р. в справі № 819/542/15-а за позовом ОСОБА_1. до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про визнання дій протиправними, скасування постанови та спонукання до вчинення певних дій (а.с.100-101).

До цієї заяви позивачем додано клопотання про звільнення (або відстрочення чи розстрочення) сплати судового збору (а.с.107).

Ухвалою суду від 17.10.2016р. відкрито провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_1. та призначено судове засідання на 02.11.2016р.

Приймаючи рішення про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції виходив з того, що заява ОСОБА_1. не відповідає вимогам ч.3 ст.248 КАС України, оскільки до неї не доданий документ про сплату судового збору. У клопотанні про звільнення від сплати судового збору не наведено виключних та беззаперечних обставин, які б унеможливлювали сплату судового збору в установленому законодавстві розмірі.

Разом з тим, із наведеними висновками судової ухвали колегія суддів не може погодитися у повній мірі, з наступних підстав.

Із змісту поданої заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.04.2015р. в справі № 819/542/15-а убачається, що наведений спір стосується оскарження дій та бездіяльності органу державної виконавчої служби (а.с.100-101).

За таких обставин за подачу наведеної заяви до сплати підлягає судовий збір в розмірі 241 грн. 16 коп., що вірно визначено судом першої інстанції.

В заявленому клопотанні клопотання про звільнення (або відстрочення чи розстрочення) сплати судового збору позивачем вказано на те, що її доходи та доходи членів її сім'ї не досягають рівня прожиткового місячного мінімуму (3710 грн.).

У підтвердження цього клопотання представлено копії документів про отримувані доходи (а.с.108-124).

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення (відстрочення чи розстрочення) сплати судового збору судом не наведено будь-якого обґрунтування такого рішення, не вказані причини залишення поза увагою наведених позивачем обставин, які, на його думку, свідчать про важкий фінансовий стан.

За таких умов вирішення клопотання про відстрочення сплати судового збору здійснено судом без дотримання вимог ч.1 ст.88 КАС України та ст.8 Закону України «Про судовий збір», оскільки таке клопотання розглянуто поверхнево і без врахування або відхилення всіх доводів позивача.

Зокрема, судом не враховано, що ОСОБА_1. здійснює догляд за непрацездатною особою, інвалідом І групи, отримує щомісячну допомогу в розмірі 04 грн. 80 коп. (а.с.140), доходи членів її сім'ї склали: 25 грн. - соціальна виплата за догляд за престарілою особою, 1591 грн. 08 коп. - пенсія ОСОБА_3, 1511 грн. 42 коп. - пенсія ОСОБА_4, 52 грн. 13 коп. - пасивний дохід. Загальна сума цих доходів є меншою від передбаченого законом сукупного прожиткового місячного мінімуму для такої сім'ї.

Отже, у розглядуваному випадку слід було детально дослідити докази важкого фінансового стану позивача, його безпосередній зв'язок із можливістю сплати визначеної суми судового збору (в разі необхідності - з витребуванням додаткових доказів), розглянути клопотання також в частині вимог про відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Також колегія суддів звертає увагу на висновки рішення Європейського Суду з прав людини від 19.06.2001р. у справі «Креуз проти Польщі», згідно яких сплата судового збору не повинна перешкоджати доступу до правосуддя, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Оскільки судом першої інстанції допущено порушення вимог процесуального закону під час вирішення клопотання про звільнення (відстрочення чи розстрочення) сплати судового збору, тому не можна вважати вірним його наступне рішення про залишення позовної заяви без руху.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 01.12.2016р. постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного залишення позовної заяви без руху, а відтак вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.199, п.4 ч.1 ст.204, п.6 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 211, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.11.2016р. про залишення без руху заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 819/542/15-а, - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: Н.В.Бруновська

В.З.Улицький