Справа № 569/6705/16-а
Суддя: Першко О.О.
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/6705/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар Корнійчук В.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії з 01 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

26 травня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Рівненського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому в проведенні перерахунку та виплати пенсії в розмірі 90 відсотків від заробітної плати без обмеження максимального розміру пенсії; зобов'язати відповідача провести йому перерахунок та виплату пенсії з 01.07.2012 року в розмірі 90% від заробітної плати без обмеження максимального розміру пенсії, згідно довідки про заробіток для обчислення пенсії прокуратури Рівненської області від 27.08.2012 р. №18-308; зобов'язати відповідача провести йому перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2015 року в розмірі 90% від заробітної плати без обмеження максимального розміру пенсії, згідно довідки про заробіток для обчислення пенсії прокуратури Рівненської області від 03.03.2016 року №18-113 відповідно до приписів статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, чинній на момент її призначення).

Ухвалою Рівненського міського суду від 24 червня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 до Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в частині позовних вимог про зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії за період з 01 липня 2012 року по 25 листопада 2015 року - залишено без розгляду у звязку із пропуском строку звернення до адміністративного суду.

29 червня 2016 року позивач подав суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому в проведенні перерахунку та виплати пенсії в розмірі 90 відсотків від заробітної плати без обмеження максимального розміру пенсії; зобов'язати відповідача провести йому перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2015 року в розмірі 90% від заробітної плати без обмеження максимального розміру пенсії, згідно довідки про заробіток для обчислення пенсії прокуратури Рівненської області від 03.03.2016 року №18-113 відповідно до приписів статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, чинній на момент її призначення).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що працював в органах прокуратури. З 02 листопада 2005 року перебуває на обліку у відповідача і отримує пенсію за вислугою років, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 р. 07 квітня 2016 року звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії на підставі зазначеного Закону, відповідно до довідки прокуратури Рівненської області №18-113 від 03.03.2016 року, у звязку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури, з застосуванням нових посадових окладів, які отримують на відповідній посаді працівники органів прокуратури на теперішній час. Листом №229/10 від 12.04.2016 року йому відмовлено в перерахунку пенсії за вислугою років у відповідності до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213, згідно якого з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. Вважає, що відповідач безпідставно відмовив йому у перерахунку пенсії, оскільки при перерахунку пенсії слід застосовувати норми законодавства, які діяли на момент призначення пенсії. Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали. Звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається. Відповідно до вимог ст.ст.22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Таким чином, перерахунок пенсії слід здійснити у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорських працівників на підставі документів пенсійної справи та додатково поданих документів, в даному випадку довідкою прокуратури Рівненської області від 03.03.2016 року №18-113.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити.

Представник відповідача надав суду заперечення проти позову, відповідно до змісту яких заперечує проти позову у повному обсязі та просить відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ (в редакції на момент звернення позивача із заявою до відповідача) та ст. 40-45 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», процесуальними активними діями із пенсійною виплатою можуть бути: призначення, перерахунок, перехід із одного виду пенсії на інший. Ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій прокурорсько-слідчим працівникам визначаються Кабінетом Міністрів України. Така ж норма була відображена у ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XІІ (в редакції із змінами, внесеними Законом України №76-VІІІ від 28.12.2014р.), який втратив чинність 15.07.2015 року. Згідно з п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Тобто, пенсії визначені в порядку та на умовах даного Закону не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

В судовому засіданні представник відповідача свої заперечення підтримала повністю, просила в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Позивач перебуває на обліку у відповідача і йому відповідно до вимог статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року (в редакції, чинній на час призначення пенсії) з 02 листопада 2005 року призначено пенсію за вислугу років, виходячи з розрахунку 90 відсотків розміру середньомісячної заробітної плати.

У звязку з підвищенням заробітної плати відповідним категоріям прокурорсько-слідчих працівників на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів" з 01 грудня 2015 року підвищено заробітну плату працівникам органів прокуратури.

У відповідності з положенням ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року, на підставі якої призначена пенсія позивачу, передбачено, що у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, призначені працівникам органів прокуратури пенсії за вислугою років підлягають перерахунку.

07 квітня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції станом на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90 % від середньої заробітної плати, відповідно до Постанови КМ України № 1013 від 09.12.2015 року, та долучив довідку прокуратури Рівненської області № 18-113 від 03.03.2016 року.

Листом № 229/10 від 12.04.2016 року відповідач повідомив позивача про відмову у проведенні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213, з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною 13 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ, держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Частиною 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувалися у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадився з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадився з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Разом із тим, Законом України від 28.12.2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" та частину вісімнадцяту викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

15.07.2015 року набув чинності Закон України "Про прокуратуру" згідно Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закон України "Про прокуратуру" , крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року;

Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії (07 квітня 2016 року) частини тринадцята та вісімнадцята статі 50-1 Закону України "Про прокуратуру" втратили чинність.

Згідно ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" (чинної на час виникнення спірних відносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а тому вказані зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" при призначені пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято.

Норми законодавства щодо умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на час розгляду даної адміністративної справи є чинними і не визнані неконституційними, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами.

У рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституційний Суд України у п.2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У п.2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) ( 254к/96-ВР ). У Рішенні від 2 березня 1999 року N 2-рп/99 (v002p710-99) у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України (254к/96-ВР), здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України, як вищий орган у системі органів виконавчої влади, наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України (384/2011) бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

З огляду на вищенаведене, у спірних правовідносинах відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, а також враховуючи приписи чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії з 01 грудня 2015 року - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови виготовлено 30 грудня 2016 року.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_4