Справа № 826/24521/15
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

19 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Світ інструменту Україна" до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 липня 2016 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Київська міська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з'ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання та положення ст. 197 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про можливість продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

З матеріалів справи вбачається, що 28 квітня 2011 року між компанією "MATRIZE Handels-GmbH" (Китай) (за контрактом - продавець) та ТОВ "Світ інструменту Україна" (Україна) (за контрактом - покупець) було укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №CH-MIU/28/0411.

Згідно умов даного контракту продавець зобов'язується продати, а покупець придбати на умовах FOB Шанхай згідно Інкотермс-2010 товари в асортименті згідно специфікацій на кожну окрему партію товару, які є невід'ємною частиною контракту.

Пунктами 1.2, 2.2, 2.4 цього контракту визначено, що найменування, кількість товару, що постачається, а також ціни за одиницю товару за артикулами зазначаються у специфікаціях.

Вартість кожної партії товару, що підлягає оплаті за поставлений товар (ціна угоди), виокремлена із загальної суми контракту, вказується в інвойсах і входить до загальної суми контракту.

Згідно з п. 2.5 цього контракту до ціни товару згідно умов FOB включені наступні витрати продавця: оплата доставки до порту відправлення, всі витрати, пов'язані з навантаженням товару та оплатою митних формальностей і податків у країні продавця, а також вартість тари, пакування і маркування. Покупець зобов'язаний сплатити за поставлений товар ціну в сумі і строки , зазначені в інвойсі.

Поставка товару здійснюється безпосередньо від продавця до покупця. Датою поставки вважається дата міжнародної морської накладної (коносаменту), виписаної на ім'я покупця (п. 3.2 і 3.3 контракту).

Умови оплати за контрактом узгоджені сторонами у ст. 5 контракту. Зокрема, покупець здійснює оплату наступним чином: 100% від вартості відправленої партії товарів впродовж 30 календарних днів після відвантаження, засвідченої копіями відвантажувальних документів.

На виконання умов контракту №CH-MIU/28/0411 від 28 квітня 2011 року та на підставі комерційного інвойсу №15-0256-К-137 від 20 липня 2015 року продавцем здійснена поставка товару (ручних інструментів, електричних машин, іншого механічного обладнання, знаряддя, матеріалів в асортименті), всього у кількості 92505 штук вартістю 67233,46 доларів США.

08 вересня 2015 року позивачем через свого митного брокера в порядку електронного декларування було подано до митного посту "Столичний" Київської міської митниці ДФС митну декларацію №100270005/2015/316946 з метою здійснення митного оформлення ввезених на територію України товарів за контрактом №CH-MIU/28/0411 від 28 квітня 2011 року, всього у кількості 92505 штук вартістю 67233,46 доларів США.

Одночасно, з вказаною вище ВМД декларантом були подані документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів: контракт №CH-MIU/28/0411 від 28 квітня 2011 року; інвойс №15-0256-К137 від 20 липня 2015 року; специфікація №15-0256-К137 від 20 липня 2015 року; пакувальний аркуш до інвойсу №15-0256-К137 від 20 липня 2015 року; міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №9279/1 від 05 вересня 2015 року; коносамент №GB8406552 від 03 серпня 2015 року; довідка ТОВ "ДСВ Логістика" №07092015/1 від 07 вересня 2015 року про транспортні витрати; сертифікат походження товару №G20307від 02 серпня 2015 року.

Відповідач з посиланням на п. 2 ст. 53 МК України запропонував товариству надати додаткові документи: платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містить реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні документи; страхові документи.

Вказані вимоги митного органу про надання додаткових документів станом на 09 вересня 2015 року позивачем виконані не були.

Київською міською митницею ДФС було відмовлено позивачу у митному оформленні задекларованого товару, у зв'язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100270005/2015/00037.

Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів №100270005/2015/000023/2 від 09 вересня 2015 року.

Відповідно до рішення від 09 вересня 2015 року №100270005/2015/000023/2 митна вартість товару визначена із застосуванням другорядного ("резервного") методу і ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях згідно ВМД від 02 вересня 2015 року №209160000/2015/11012 та від 07 липня 2015 року №500060001/2015/12525. Проведене коригування заявленої позивачем митної вартості стосувалося окремих товарних позицій в межах поставленої партії товарів за ВМД №100270005/2015/316946, всього збільшено митну вартість на загальну суму 2589,08 доларів США.

09 вересня 2015 року в порядку ч. 7 ст. 55 МК України декларантом (позивачем) подано відповідачу митну декларацію №100270005/2015/316967, згідно якої товари були випущенні у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом надання гарантій відповідно до розд. Х МК України.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (ч. 2 статті 52 МК України).

Частиною 2 статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваним рішенням митну вартість товару за ВМД визначено із застосуванням резервного методу (ґрунтується на митній вартості товарів, подібних за якісними характеристиками, митне оформлення яких уже здійснене за ВМД від 02 вересня 2015 року №209160000/2015/11012 та від 07 липня 2015 року №500060001/2015/12525).

Підставою для прийняття вказаного рішення стала наявність розбіжностей у наданих до митного оформлення основних і додаткових документах.

Також митниця дійшла до висновку про те, що надані з ВМД від 08 вересня 2015 року документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Так, у графі 33 оскаржуваного рішення зазначено наступне: згідно з п. 2.4 контракту від 28 квітня 2011 року №CH-MIU/28/0411 зазначено, що в інвойсі вказується: ціна товару, що повинна бути сплачена; ціна за одиницю товару; кількість кожного найменування; загальна вартість за кожним найменуванням товару в даній поставці; код УКТЗЕД; загальна вартість та строк оплати товару по даній поставці. У наданому інвойсі від 20 липня 2015 року №15-0256-К137 не міститься вся необхідна інформація.

Згідно інформації у інвойсі, наданому до митного оформлення за митною декларацією, умови оплати 100% вартості товарів повинні бути сплачені протягом 180 календарних днів після відвантаження, на момент подання митної декларації платіжні документи на вимогу митниці пред'явлені не були.

Декларанту запропоновано надати протягом 10 календарних днів додаткові документи відповідно до п. 3 ст. 53 МК України, а саме: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; виписку з бухгалтерської документації; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних з виконанням умов договору (угоди, контракту); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; переклад митної декларації країни відправлення.

Оскільки від подання решти додаткових документів для підтвердження митної вартості декларант відмовився, про що зазначив у заяві від 09 вересня 2015 року, то за наслідками проведеної консультації з декларантом митна вартість товарів була визначена за наявною у митного органу інформацією.

Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішень щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

При цьому, сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 29 травня 2012 року у справі №21-91а12.

Під час процедури консультацій між митним органом і декларантом позивача, контролюючий орган в електронному листі від 08 вересня 2015 року не зазначив жодного обґрунтування для витребування відповідно до ч. 4 ст. 53 МК України у декларанта позивача додаткових документів.

Стосовно зауважень про відсутність документів, що підтверджують умови оплати товару.

Пунктом 5.1 контракту №CH-MIU/28/0411 від 28 квітня 2011 року передбачено, що оплата здійснюється протягом 30 календарних днів після відвантаження, підтверджена копіями відвантажених документів.

В подальшому між вказаними сторонами укладена додаткова угода №4 від 28 лютого 2014 року до контракту згідно якої оплата за поставлений товар здійснюється впродовж 180 календарних днів після відвантаження, підтвердженого копіями відвантажувальних документів, а саме - міжнародною морською накладною (коносаментом), виписаної на ім'я покупця.

Тобто, вказаною додатковою угодою №4 від 28 квітня 2011 року змінено порядок розрахунків за поставлений товар з 30 до 180 календарних днів.

Аналогічна інформація про новий строк оплати товару відображена сторонами контракту у специфікації №15-0256-К137 від 20 липня 2015 року, пакувальному листі від 20 липня 2015 року та комерційному інвойсі №15-0256-К137 від 20 липня 2015 року.

За даними наданого до митного оформлення коносаменту №GB8406552 від 03 серпня 2015 року, виданого ТОВ "ДСВ Логістика", поставка товару відбувалася на умовах FOB Нінгбо, Китай - Одеса, Україна морським транспортом (що відповідає умовам поставки визначеним згідно інвойсу №15-0256-К137 від 20 липня 2015 року), дата завантаження товару на борт судна - 03 серпня 2015 року.

Таки чином, строк оплати оцінюваної партії товару на момент його митного оформлення (08 вересня 2015 року) ще не настав, що поясняє відсутність у позивача документів на підтвердження оплати вартості імпортованого товару.

Стосовно зауважень відповідача про ненадання транспортних і страхових документів.

Зі змісту оскаржуваного рішення та ВМД №100270005/2015/316946 вбачається заявлення декларантом у складі митної вартості товарів за ВМД таких складових як фактурна вартість товарів у розмірі 67 233,46 доларів США (що в еквіваленті національну валюту становить 1487041,03 грн.) та нарахування до ціни договору у вигляді транспортні витрат у розмірі 16901,75 грн.

До митного оформлення подавалися копія коносаменту №GB8406552 від 03 серпня 2015 року та довідка ТОВ "ДСВ Логістика" №07092015/1 від 07 вересня 2015 року щодо транспортних витрат. За даними останньої тарифна вартість з перевезення вантажу на адресу одержувача ТОВ "Світ Інструменту" у контейнері №MSKU8469279 за маршрутом Ningbo (Китай) - Одеса (Україна) складає: коносамент №GB8406552 - 16901,75 грн., коносамент №GB8417554 - 3370,78 грн.

Копія коносаменту №GB8417554 декларантом позивача відповідачу не надавалася, та у матеріалах справи відсутня.

Таким чином, складова заявленої митної вартості товарів була заявлена позивачем у неповному обсязі, а саме без урахування транспортних витрат за коносаментом №GB8417554

Товар у спірному випадку поставлявся на умовах FOB.

Як зазначено в постановах Верховного Суду України №21-127а15 від 31 березня 2015 року та №21-591а15 від 30 червня 2015 року, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляді цих товарів, порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.

Враховуючи вищенаведене, у митниці у спірних правовідносинах були підстави для витребування додаткових документів та в результаті їх ненадання визначення митної вартості за іншим ніж основний метод.

Водночас, приймаючи рішення про визначення митної вартості імпортованого позивачем товару за другорядним методом (резервним методом), митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, та не наведено жодних розрахунків, за якими митним органом було визначено таку вартість товару, що є порушенням ст. 55 МК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 липня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

Головуючий суддя Коротких А. Ю.

Судді: Літвіна Н. М.

Ганечко О.М.