Справа № 816/3625/14
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року м. Київ К/800/12069/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Черпіцької Л.Т.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Краяни" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Краяни" до Реєстраційної служби Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Краяни" (далі -СТОВ "Краяни") звернулося з позовом, в якому просило скасувати рішення державного реєстратора від 24.12.2009 про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на нежитлову будівлю (свинарник) за адресою: АДРЕСА_1; скасувати рішення державного реєстратора від 08.04.2010 про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на нежитлову будівлю (овочесховище) за адресою: АДРЕСА_2; зобов'язати Реєстраційну службу Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області зареєструвати за СТОВ "Краяни" право власності на вказані об'єкти нерухомого майна.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2014, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2015, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що права позивача діями Реєстраційної служби Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області не порушені.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Переглядаючи судові рішення в межах касаційної скарги, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій установлено, що рішенням Господарського суду Полтавської області від 06.03.2008 у справі №5/29 за Сільськогосподарським ТОВ "Краяни" визнано право власності, зокрема, на картоплесховище №3, 1991 р.п., частка 1/1, свинарник №6, 1974 р.п., частка 1/1, свинарник № 8, 1969 р.п, частка 1/1, які знаходяться: с. Хмарівка Зіньківського району Полтавської області. Проте, реєстрація права власності за позивачем на це майно, на підставі рішення суду, не відбувалася.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 02.02.2009 за ОСОБА_3 визнано право власності на нежитлові будівлі свинарник №6 та №8, що розміщений за адресою АДРЕСА_1; овочесховище - за адресою АДРЕСА_2.

24.12.2009 та 08.04.2010 державним реєстратором прийнято рішення про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на це майно на підставі рішення суду від 02.02.2009 Зіньківського районного суду Полтавської області, що підтверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.12.2009 та від 08.04.2010, виданими ПП "Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор".

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 09.12.2010 у справі №22ц-11316/2010 за апеляційною скаргою Сільськогосподарського ТОВ "Краяни" рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 02.02.2009 скасовано, постановлено нове рішення, яким в позові ОСОБА_3 відмовлено.

12.05.2014 позивач звернувся до Реєстраційної служби Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області із заявою про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на нежитлові будівлі, посилаючись на скасування в судовому порядку рішення, на підставі якого були зареєстровані майнові права на свинарник та овочесховище.

Натомість 10.07.2014 відповідач надав відповідь, в якій повідомив, що з 01.01.2013 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяження проводиться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації проводиться на підставі рішення суду про скасування рішення державного реєстратора. При цьому доступ до відомостей про зареєстровані права та обтяження здійснюється лише в порядку їх перегляду, у зв'язку з чим скасування державної реєстрації права власності в Реєстрі прав на нерухоме майно немає можливості.

Вважаючи такі дії відповідача фактичною відмовою у реалізації свого законного права, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно з частиною третьою статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"(далі Закон №1952-IV), (в редакції чинній на час вчинення спірної реєстрації майнових прав), державній реєстрації підлягають заявлені речові права на нерухоме майно за наявності документів, що підтверджують вчинення правочинів щодо таких об'єктів, посвідчених відповідно до закону, або свідчать про наявність інших, передбачених законом підстав.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 19 Закону №1952-IV підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є рішення суду, що набрали законної сили.

Статтею 15 Закону №1952-IV передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку, зокрема: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації.

Судами встановлено, що підставою прийняття рішень про реєстрацію права власності від 08.04.2010, 24.12.2009 за ОСОБА_3 на нежитлові будівлі (овочесховище та свинарник) було рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 02.02.2009, яке на час вчинення реєстраційних дій було чинним та не скасоване, у зв'язку із цим у державного реєстратора були підстави вважати таке рішення правовстановлювальним документом та відсутні підстави відмовити заявнику згідно зі статтею 24 Закону №1952-IV.

Колегія суддів погоджується з висновком судів, що рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 09.12.2010 у справі №22ц-11316/2010 було скасовано рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 02.02.2009, але це не свідчить про незаконність реєстрації майнових прав на спірні об'єкти станом на момент вчинення такої реєстрації 24.12.2009 та 08.04.2010.

Крім того слід зазначити, що з 01.01.2013, державну реєстрацію майнових прав та їх обтяжень віднесено до повноважень органів Державної реєстраційної служби.

Відповідно до статті 26 Закону України №1952-IV записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 затверджений Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (долі Порядок № 868).

Пунктами 8 та 13 Порядку №868 закріплено, що для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст. Заява подається окремо щодо кожного об'єкта нерухомого майна. Заявник подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

Відповідно до пункту 36 Порядку № 868 для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Згідно з підпунктом 10 пункту 37 Порядку №868 документами, які підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, з урахуванням вимог пунктів 8,13 та 37 Порядку №868 для проведення скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень заявник має подати органу державної реєстрації прав відповідної форми заяву, документ, що підтверджує плату за надання Витягу з Державного реєстру прав, рішення суду про скасування рішення державного реєстратора.

Як установлено судами попередніх інстанцій СТОВ « Краяни» таких документів не було подано до відповідача. Жодного рішення про відмову в скасуванні державної реєстрації прав або відмові в реєстрації прав відповідачем щодо СТОВ « Краяни» не приймалося.

Також, під час розгляду справи встановлено та визнано сторонами по справі, що СТОВ «Краяни» не подавалася до відповідача заява та необхідний перелік документів щодо реєстрації за СТОВ « Краяни» права власності на картоплесховище та два свинарники, розташовані в м. Хмарівка, Зінківського району, по вул.. Садова,б.34 та 34-а.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вимоги про зобов'язання зареєструвати за позивачем право власності на об'єкти нерухомого майна є передчасними, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без змін, якщо визнає, що суд не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись 220, 222, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалила:

Касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Краяни" залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України.

Судді: В.Ф. Мороз

О.Є. Донець

Л.Т. Черпіцька