Справа № 691/537/16-а
Суддя: Савенко О. М.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/537/16-а
провадження № 2-а/691/16/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року Городищенський районний суд Черкаської області

В складі:

головуючої судді СавенкоО.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області про визнання відмови у перерахуванні пенсії протиправною та зобов»язання здійснити перерахунок пенсії, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області про визнання відмови у перерахуванні пенсії протиправною та зобов»язання здійснити перерахунок пенсії.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що з 1982 року проходив службу в органах МВС України. Був звільнений на пенсію з посади начальника відділу зони ЧАЕС ГУМВС України в Київській області у званні полковник міліції, виключений із списків особового складу і всіх видів забезпечення з 04 липня 2014 року. З 30 серпня 2011 року по 04 червня 2014 року працював у відділі зони Чорнобильської АЕС ГУМВС України в Київській області та на підставі Постанови КМУ №831 від 10 вересня 2008 року отримував щомісячну доплату за роботу в зоні відчудження ЧАЕС з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування. З 04 липня 2014 року є пенсіонером та перебуває на обліку в ГУПФУ в Черкаській області, пенсію призначено за нормами ст.12,ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», але в розрахунок пенсії не включено доплати за роботу в зоні відчуження ЧАЕС.26 січня 2016 року звернувся до ГУПФУ в Черкаській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок призначеної пенсії, включивши до складу грошового забезпечення, з розміру якого нараховується пенсія, доплату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС, на підтвердження чого надавши довідку №20 від 28 січня 2016 року про щомісячну доплату за несення служби у зоні відчуження, яка передбачена ст.39,ст.40 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та видана відділом зони Чорнобильської АЕС ГУМВС України в Київській області. Листом ГУПФУ в Черкаській області від 12 лютого 2016 року року №49/М-10 йому відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з тих підстав, що нібито додатками №25-28 до Постанови КМУ від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» не передбачена доплата особам, які працюють у зоні відчуження. Вважає неправомірною відмову у здійсненні перерахунку пенсії з боку ГУПФУ в Черкаській області, якою безпідставно обмежено його право на отримання належної пенсії, оскільки пенсія повинна обраховуватися із грошового забезпечення, до якого включається і доплата за роботу в зоні відчуження ЧАЕС, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №831 від 10 вересня 2008 року.

У судове засідання позивач не з»явився, подав клопотання від 21 червня 2016 року, від 04 серпня 2016 року, від 15 листопада 2016 року в яких просив розглянути адміністративний позов у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю(а.с.22,29,55).

Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що чинне законодавство України не передбачає можливість перерахунку розміру пенсії позивача, надав письмове заперечення (а.с.17-18).

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, враховуючи клопотання позивача про розгляд адміністративної справи у його відсутність, дослідивши та оцінивши докази з матеріалами справи, вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню в силу наступного.

Згідно ст. 6 Кодексу Адміністративного Судочинства України, кожному гарантується в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Кожна сторона, за нормами ст.71 ч.1, ст.11 ч.1 КАС України, повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_3 народився 26 квітня 1965 року. До часу виходу на пенсію проходив службу в органах МВС України. Звільнений на пенсію з посади начальника відділу зони ЧАЕС ГУМВС України в Київській області у званні полковник міліції, виключений із списків особового складу і всіх видів забезпечення з 04 липня 2014 року. З 30 серпня 2011 року по 04 червня 2014 року працював у відділі зони Чорнобильської АЕС ГУМВС України в Київській області та на підставі Постанови КМУ №831 від 10 вересня 2008 року отримував щомісячну доплату за роботу в зоні відчудження ЧАЕС з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування. З 04 липня 2014 року є пенсіонером та перебуває на обліку в ГУПФУ в Черкаській області, пенсію призначено за нормами ст.12,ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»( а.с.4,6,7). Згідно із пенсійним посвідченням серії ААИ № 186146 ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи (а.с.4). 26 січня 2016 року позивач звернувся до ГУПФУ в Черкаській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок призначеної пенсії, включивши до складу грошового забезпечення, з розміру якого нараховується пенсія, доплату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС, на підтвердження чого надавши довідку №20 від 28 січня 2016 року про щомісячну доплату за несення служби у зоні відчуження, яка передбачена ст.39,ст.40 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та видана відділом зони Чорнобильської АЕС ГУМВС України в Київській області (а.с.5). Листом ГУПФУ в Черкаській області від 12 лютого 2016 року №49/М-10 йому відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з тих підстав, що додатками №25-28 до Постанови КМУ від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» не передбачена доплата особам, які працюють у зоні відчуження (а.с.9).

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані Конституцією України, Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про оплату праці», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Статтями 21 та 22 Конституції України передбачено, що права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод не допускається. Згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 15 квітня 2005 року № 4 «Про окремі питання застосування судами України законодавства України про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1998 року № 452 (452-98-п), не є вичерпним, оскільки іншими нормативно-правовими актами запроваджені інші щомісячні надбавки, доплати та підвищення, які теж є щомісячними додатковими видами грошового забезпечення і також мають зараховуватися при нарахуванні пенсій, проте лише тим особам, котрі отримували їх під час проходження служби і були звільнені з неї вже після їх запровадження. У статті 2 Закону України «Про оплату праці» закріплено, що основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обовязки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством: премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до п.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Із наданих відповідачем суду доказів під час судового розгляду адміністративної справи, вбачається , що з 05 червня 2014 року на підставі пакету документів для призначення пенсії, що надійшли з Управління МВС України в Черкаській області ОСОБА_2 призначена пенсія за вислугу років у відповідності до вимог ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с.46-47).Пенсію обчислено з урахуванням 27 років вислуги та грошового забезпечення 7224,20 грн., визначеного за нормами, чинними на дату призначення пенсії за посадою начальника відділу зони Чорнобильської АЕС ГУМВС України в Київській області згідно з грошовим атестатом №13 від 07 липня 2014 року та довідкою про місячні додаткові види грошового забезпечення (надбавка, доплати, підвищення та премії за 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням) управління МВС України в Київській області від 07 липня 2014 року №132: 1280,00грн.посадовий оклад;135,00грн.оклад за військовим званням;566,00 надбавка за вислугу років 40%;5243,20грн. середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці (надбавка за оперативно-розшукову діяльність, надбавка за службу в умовах режимних обмежень,надбавка за особливо важливі завдання та премія).На всі виплати включені в довідку нараховано єдиний внесок на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування(а.с.46-47). Відповідач визнав, що довідка про роботу в зоні ЧАЕС за період роботи позивача ОСОБА_2 з 30 серпня 2011року по 04 червня 2014 року управлінням МВС України в Черкаській області при призначенні та обчисленні пенсії надана не була(а.с.46-47), як і не заперечив факту звернення позивача із заявою так і відмови у проведенні перерахунку пенсії. 26 січня 2016 року позивач дійсно звертався до ГУ ПФУ в Черкаській області із письмовою заявою про перерахунок його пенсії з врахуванням включення до грошового забезпечення доплати за несення служби на території зони Чорнобильської АЕС, однак отримав відмову. Вона була мотивована не належністю такої доплати до переліку видів грошового забезпечення, передбачених постановою КМУ від 07.11.2007 року № 1294 (а.с.9).

Вирішуючи питання щодо правомірності таких дій, суд, аналізуючи чинне законодавство та оцінивши надані сторонами докази, приходить до висновку , що відмова відповідача є неправомірною.

Так, згідно ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок раніше призначеної пенсії військовослужбовця у зв'язку із введенням в дію цього Закону проводиться за документами, що є в пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Відповідно до статей 39-40 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено доплату громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення та оплату праці військовослужбовців, які несуть службу на територіях радіоактивного забруднення.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

До грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу належать: посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, щомісячні (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Судом перевірено, чи така доплата мала постійний характер.З довідки від 28 січня 2016 року № 20, виданої відділом зони Чорнобильської АЕС ГУ МВС України у Київській області, чітко вбачається, що протягом з 01 липня 2012 по 24 червня 2014 років ОСОБА_2 щомісячно отримував доплату за несення служби в зоні Чорнобильської АЕС. Отже, ця доплата мала постійний (систематичний) характер, а тому підлягає врахуванню при призначенні пенсії за вислугу років

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 30.09.2014 року № 21-306а14, від 11.11.2014 року № 21-449а14, від 20.01.2015 року № 21-418а14.

Крім того, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.04.2005 року «Про окремі питання застосування судами України законодавства України пре пенсійне забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», встановлено, що перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, встановлених постановою Кабінет Міністрів України від 04.1998 року №452, не є вичерпним, оскільки іншими нормативно-правовими актами введені інші щомісячні надбавки, доплати і підвищення, які також є місячними додатковими видами грошового забезпечення і також повинні враховуватися при нарахуванні пенсії особам, які отримували їх під час проходження служби та звільнених з неї вже після їх введення.

Як висновок, порушене право позивача на перерахунок пенсії підлягає захисту судом. Наявність у позивача права на проведення перерахунку пенсії встановлена рішенням суду.

Частина 2 ст.99 КАС України регламентує, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, суд, не може погодитися з доводами позивача щодо встановлення початкової дати перерахунку з 04 липня 2014 року, оскільки щодо вимог за період з 04 липня 2014 року по 26 січня 2016 року включно ним пропущено строк звернення до суду, а тому в цій частині у задоволенні позовних вимог слід відмовити, остільки при відкритті провадження у справі в цій частині адміністративний позов не був залишений без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19,21,22 Конституції України, ст.39-40 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.2 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 43,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», ст.ст. 2, 71, 94, 99, 183-2,158 163, 256 КАС України, суд,-

постановив:

позов задоволити частково.

Визнати неправомірним рішення від 12 лютого 2016 року №49/м-10 Головного управління Пенсійного Фонду України у Черкаській області щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки №20 від 28 січня 2016 року про щомісячну доплату за несення служби у зоні відчуження, яка передбачена ст.39,ст.40 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та видана відділом зони Чорнобильської АЕС ГУМВС України в Київській області

Зобов'язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з урахуванням довідки №20 від 28 січня 2016 року про щомісячну доплату за несення служби у зоні відчуження, яка передбачена ст.39,ст.40 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та видана відділом зони Чорнобильської АЕС ГУМВС України в Київській області починаючи з 26 лютого 2016 року

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.Постанова набирає законної сили після закінчення строку її апеляційного оскарження.

Суддя ОСОБА_4