Справа № 336/9631/14-а
Суддя: Щаслива О. В.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/9631/14-а
Пр. № 2-адр/336/13/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району про визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2014 року, яка набрала законної сили, задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району про визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними та зобовязання вчинити певні дії про визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення стосовно вирішення питання про розподіл судових витрат, зокрема витрат на правову допомогу адвоката в сумі 1100 грн., які він просить присудити йому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Викликані в судове засідання з приводу розгляду заяви особи, які брали участь в справі, належним чином повідомлені про час і місце вирішення заяви, не зявилися.

Позивач надав суду письмове звернення про задоволення його вимог і вирішення цього питання у його відсутність.

З аналогічною заявою, яка містить заперечення проти заяви, звернувся до суду відповідач в особі свого представника.

Наведені обставини в силу ст. 122, ст. 168 КАС України є підставою для проведення судового засідання у відсутність осіб, які беруть участь у справі.

Письмові заперечення відповідача містять твердження про те, що заява про ухвалення додаткового судового рішення згідно ст. 168 КАС України може бути подана до закінчення строку на виконання рішення, між тим позивач звернувся до суду з цією вимогою за спливом пяти місяців після закінчення вказаного строку. У звязку з викладеним заяву, на думку представника відповідача, належить залишити без задоволення.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що не підлягає задоволенню, з таких міркувань.

Згідно із ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КАС України питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Судом встановлено, що постанова Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2014 року, якою задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району, набрала законної сили 24 квітня 2015 року з винесенням ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду про залишення постанови суду першої інстанції без змін (а. с. 53-54).

З наступного за цим днем дня почався перебіг виконавчої давності, який відповідно до положень законодавства про виконавче провадження обчислюється одним роком.

Подання цієї заяви за збігом вказаного строку є порушенням наведених вимог законодавства і не дає підстав для ухвалення процесуального рішення на користь заявника.

Крім наведених міркувань, ухвалюючи про відмову в задоволенні заяви, суд керується змістом ст. ст. 94, 168 КАС України, а також розясненнями в пункті 41 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до яких, якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат або, наприклад, про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також із власної ініціативи суд має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання. Проте якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.

Як випливає з матеріалів справи, під час вирішення спору судом першої інстанції зазначена вимога позивачем не висувалась, документально підтверджені фактичні дані про розмір правової допомоги адвоката, як і відомості про отримання такої допомоги, позивачем не надавались, що з огляду на наведені норми закону і розяснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ виключає задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 94, 168, 186, 267 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району про визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними та зобовязання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги протягом пяти днів після отримання повного тексту ухвали.

Суддя О.В. Щаслива