Справа № 808/6853/15
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"07" грудня 2016 р. справа № 808/6853/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15.09.2016 р. у справі №808/6853/15

за позовом ОСОБА_1

до Чернігівського районного суду Запорізької області,

третя особа - голова Чернігівського районного суду Запорізької області ОСОБА_2,

про визнання протиправною та скасування довідки про результати перевірки, -

встановив:

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати протиправною та скасувати довідку Чернігівського районного суду Запорізької області від 03.07.2015 року про результати перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", в частині застосування заборони, передбаченої ч.8 ст.3 цього Закону, відносно судді Чернігівського районного суду Запорізької області Ломейка Віталія Валерійовича.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 15.09.2016р. в задоволенні позову відмовлено повністю. Постанова мотивована тим, що відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України "Про очищення влади" та Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №563 від 16.10.2014р., складено довідку від 03.07.2016р. про результати перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади".

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач посилається порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Позивач, зокрема, зазначив, що недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у декларації, не є самостійним критерієм для заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України "Про очищення влади". Ця обставина обов'язково повинна бути поєднана з висновком про невідповідність вартості майна

(майнових прав) доходам, отриманим із законних джерел.

Перевірка за Законом України "Про очищення влади" покладається саме на керівника установи, в цьому випадку - голову Чернігівського райсуду Запорізької області, тому він повинен був не автоматично, як вказує суд у своєму рішенні, а лише на підставі проведеної повної перевірки виявити підстави застосування цього закону або встановити відсутність таких підстав, і відповідно до цього реагувати згідно з цим законом. Оскільки в інформації органу ДПІ не було наведено належних мотивів встановлення невідповідності зазначеного в декларації майна позивача, містились суперечності, складені без отримання від позивача пояснювальної записки, то голова суду повинен був, отримавши пояснення позивача, направити органу ДПІ ці матеріали для повторної перевірки. У разі не проведення повторної перевірки або залишення інформації в раніше наданому стані голова суду не мав підстав для складання оскарженого документу, так як повинен був керуватися всіма у сукупності положеннями Закону України "Про очищення влади", а не "автоматично" виконувати певні дії, як це хибно тлумачать суд і відповідач.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про задоволення позову.

В судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи. Відповідач надіслав апеляційному суду клопотання про розгляд справи без участі його представника та прийняти рішення на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 02.07.2015р. на адресу Чернігівського районного суду Запорізької області надійшов висновок Токмацької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини пятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", №2180/10/08-33-17-02-16 від 18.06.2015р. щодо судді Чернігівського районного суду Запорізької області Ломейка В.В.

У вказаному висновку податковий орган зазначив, що за результатами проведеної перевірки, з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_1, підтвердних документів, встановлено, що ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік вказано недостовірні відомості щодо наявності майна, набутого ним за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1- 10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", які не відповідають наявній податковій інформації про його майно. Водночас, податковий орган в цій же довідці вказав, що вартість майна, вказаного в цій декларації, відповідає доходам, отриманим ОСОБА_1 за час перебування на вказаних посадах.

03.07.2015р. головою Чернігівського районного суду Запорізької області було складено довідку про результати перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", щодо ОСОБА_1 В довідці від 03.07.2015р. зазначено, що за результатами проведеної перевірки встановлено, що до ОСОБА_1 заборони, передбачені ч.4 ст.1 Закону України "Про очищення влади", не застосовуються, а заборони, передбачені ч.3 ст.1 Закону України "Про очищення влади", застосовуються на підставі ч.8 ст.3 цього Закону.

За висновком суду першої інстанції оскаржено оскаржена довідка була складена відповідачем правомірно, оскільки:

- відповідно до Закону України "Про очищення влади" голова суду, після отримання ним висновку Токмацької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області №2180/10/08-33-17-02-16 від 18.06.2015р. був зобовязаний не пізніше ніж на третій день скласти довідку про результати перевірки за формою, згідно з додатком №5 до Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №563 від 16.10.2014р., й надіслати такий висновок/довідку керівнику органу (органу), до повноважень якого належить звільнення та ініціювання звільнення з посади особи, стосовно якої було здійснено перевірку, для її звільнення з посади у встановленому законом порядку не пізніше ніж на десятий день з дня отримання висновку, в даному випадку до Міністерство юстиції України, що ним і було вчинено;

- постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2016р. у справі №808/3758/15 задоволено апеляційну скаргу Токмацької ОДПІ, скасовано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09.09.2015р. й відмовлено ОСОБА_1 у позові до Токмацької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними дій Токмацької ОДПІ при проведенні перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади", визнання протиправним та скасування висновку №2180/10/08-33-17-02-16 від 18.06.2015р. та зобовязання Токмацької ОДПІ відкликати з Міністерства юстиції України та Чернігівського районного суду Запорізької області висновок №2180/10/08-33-17-02-16 від 18.06.2015р.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову позивачу у задоволенні позову, з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про очищення влади" очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_3, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах верховенства права та законності; презумпції невинуватості; індивідуальності відповідальності та гарантування права на захист.

Очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Згідно з ч.ч.3,4 ст.1 Закону України "Про очищення влади" протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Особи, зазначені у частинах третій, пятій - сьомій статті 3 цього Закону, не можуть обіймати посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), протягом пяти років з дня набрання чинності відповідним рішенням суду.

Заборона, передбачена частиною третьою або четвертою цієї статті, може застосовуватися до особи лише один раз (ч. 5 ст. 1 Закону України "Про очищення влади").

У ст.2 Закону України "Про очищення влади" передбачено перелік посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади (люстрація) та її критерії, згідно з якими заборона розповсюджується на такі посади, зокрема, професійних суддів.

Згідно з ч.ч.13, 14 ст.5 Закону України "Про очищення влади" у разі встановлення під час перевірки професійного судді недостовірності відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини пятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, надсилає копію висновку про результати перевірки до Міністерства юстиції України, яке у триденний строк із дня одержання такого висновку надсилає його до Вищої ради юстиції та/або Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та звертається з пропозицією про прийняття подання про звільнення судді з посади.

Міністерство юстиції України для цілей цього Закону є субєктом звернення щодо подання про звільнення суддів.

Керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини пятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади або не пізніше ніж на третій день з дня його отримання надсилає такий висновок керівнику органу (органу), до повноважень якого належить звільнення та ініціювання звільнення з посади особи, стосовно якої було здійснено перевірку, для її звільнення з посади у встановленому законом порядку не пізніше ніж на десятий день з дня отримання висновку.

Відповідно до абз.1 п.38 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №563 від 16.10.2014р., голова суду не пізніш як на третій день з дня отримання відповіді/висновку/копії судового рішення щодо професійного судді складає довідку про результати перевірки за формою згідно з додатком 5.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 займає посаду судді Чернігівського районного суду Запорізької області.

Токмацькою ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області проведено перевірку відомостей, визначених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" щодо ОСОБА_1, результати якої викладені у висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини пятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", №2180/10/08-33-17-02-16 від 18.06.2015р.

Згідно довідки відповідача від 03.07.2015р. про результати перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", до позивача застововуюсться заборони, передбачені ч.3 ст.1 Закону України "Про очищення влади".

Зазначений висновок обґрунтовано тим, що позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік вказано недостовірні відомості щодо наявності майна, набутого ним за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) позивача, а саме:

- у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язані фінансового характеру за 2014 рік у розділі IV "Відомості про транспортні засоби" задекларовано ОСОБА_1 легковий автомобіль "Audi A-6", 2000 року випуску, документи які підтверджують право власності на даний автомобіль відсутні;

- за наданою Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м.Токмак, Чернігівського та Оріхівського районів ДАІ ГУ УМВС України в Запорізькій області інформацією за громадянином ОСОБА_1 зареєстрований автомобіль марки Nissan Note, 2007 року випуску.

Частиною 8 ст.3 Закону України "Про очищення влади" передбачено, що заборона, передбачена ч.3 ст.1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Таким чином, для вжиття заборони у першому випадку необхідно встановити недостовірність відомостей та невідповідність вартості майна (майнових прав), зазначених у деклараціях, доходам, отриманим із законних джерел. В іншому випадку необхідно встановити невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного в деклараціях, набутого на час перебування на відповідних посадах, доходам, отриманим із законних джерел.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 січня 2008 року позивач за договором купівлі-продажу №173/018/к-п придбав автомобіль Nissan Note, 2007 року випуску. Цей автомобіль був зареєстрований за позивачем з 23.01.2008 року. 24.08.2009 року зазначений автомобіль було викрадено. В подальшому вказаний автомобіль позивачу повернуто не було. Попри те, що позивач до теперішнього часу вважається власником цього транспортного засобу, та з огляду на те, що він не перебуває у його власності, позивач помилково не зазначив його у своїй декларації.

Автомобілем марки "Audi A-6", 2000 року випуску, який було вказано позивачем в декларації, позивач користується на підставі усного доручення іншого власника та не є його власником. Проте, позивач помилково зазначив цей транспортний засіб, який був в його користуванні, серед майна, власником якого він є.

Отже, лише недостовірність відомостей, яка, крім того, має своє пояснення, не є достатньою підставою для застосування заборон, передбачених ч.3 ст.1 Закону України "Про очищення влади".

Згідно висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини пятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", №2180/10/08-33-17-02-16 від 18.06.2015р. майно, набуте позивачем за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані позивачем із законних джерел.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що на позивача поширюється заборона, передбачена ч.3 ст.1 Закону України "Про очищення влади", оскільки ані відповідачем, ані судом першої інстанції не було встановлено, що за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", позивачем було набуте майно, вартість якого не відповідає доходам позивача, отриманим із законних джерел. Такої обставини також не було встановлено і апеляційним судом.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами позивача, що висновок відповідача, викладений у довідці 03.07.2015р., про те, що заборони, передбачені ч.3 ст.1 Закону України "Про очищення влади", застосовуються щодо позивача на підставі ч.8 ст.3 цього Закону, суперечать обставинам справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржена позивачем довідка відповідача, в частині застосування заборони, передбаченої ч.8 ст.3 Закону України "Про очищення влади", щодо позивача, була прийнята з порушенням положень Закону України "Про очищення влади", що є підставою для задоволення позовних вимог позивача.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають цим обставинам, що є підставою для скасування постанови суду з ухваленням нового рішення відповідно до ст. 202 КАС України.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15.09.2016 р. у справі №808/6853/15 скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати довідку Чернігівського районного суду Запорізької області від 03.07.2015 року про результати перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", в частині застосування заборони, передбаченої ч.8 ст.3 Закону України "Про очищення влади", відносно судді Чернігівського районного суду Запорізької області Ломейка Віталія Валерійовича.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку, визначеному ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: В.Є. Чередниченко