Справа № 803/1002/16
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року Справа № 876/5803/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень за апеляційною скаргою Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

04 липня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (далі ПАТ «Укрнафта») звернулося до Волинського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі Ковельська ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.03.2016 року № 000192310, № 000193310.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 14 липня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 10 березня 2016 року № 000192310, № 000193310.

Із цією постановою не погодилася Ковельська ОДПІ та оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає, що така є безпідставною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального права, а тому просить її скасувати та прийняти нове рішення про відмовлення в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної вимоги апелянт посилається на те, що камеральною перевіркою податкової звітності з акцизного податку за грудень 2015 року встановлено, що в Додатку 6 податкової декларації акцизного податку за грудень 2015 року відображено факт реалізації товарів для комерційного використання, однак дана сума не включена до об'єкта оподаткування акцизним податком, в результаті чого позивачем занижено податкове зобов'язання зі сплати 5-відсоткового акцизного податку з роздрібного продажу палива, яке було безпосередньо реалізоване позивачем з колонок АЗС кінцевим споживачам. Крім того, відповідно до Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року № 1442, через мережу АЗС здійснюється саме роздрібний продаж нафтопродуктів, а не оптовий, оскільки відпуск пального відбувається через колонки кінцевому споживачу незалежно від умов продажу нафтопродуктів та форми розрахунків.

В судове засідання представники сторін не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Судом встановлено, що Любомльським відділенням Ковельської ОДПІ була проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у декларації з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів ПАТ «Укрнафта» за грудень 2015 року, про що складено акт № 25/21/00135390 від 18.02.2016 року (а.с. 8-10).

Як вказано в акті камеральної перевірки, за результатами аналізу податкової звітності ПАТ «Укрнафта» встановлено неправомірне відображення у рядках 5.4, 6.4 та 7.4 додатку 6 до декларації з акцизного податку за грудень 2015 року вартість від реалізації пального для комерційного призначення в сумі 1377447,79 грн. Перевіркою зроблено висновок про порушення позивачем статей 213 - 214, підпункту 215.3.4 пункту 215.3 статті 215, статті 216 ПК України та наказу Міністерства фінансів України № 14 від 23.01.2015 року, що призвело до заниження акцизного податку, який підлягає сплаті до бюджету за грудень 2015 року в сумі 68872,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки Ковельською ОДПІ 10.03.2016 року були прийняті податкові повідомлення-рішення № 000192310, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з акцизного податку на 30342 грн., в т.ч. за податковими зобовязаннями 20228 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 10114 грн.(а.с. 6) та № 000193310, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з акцизного податку на 72966 грн., в т.ч. за податковими зобовязаннями 48644 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 24322 грн. (а.с. 7).

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що через мережу АЗС може здійснюватись як роздрібний продаж нафтопродуктів кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання, так і оптовий продаж нафтопродуктів для їх подальшої реалізації кінцевому споживачу через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання, а тому шляхом проведення камеральної перевірки неможливо встановити реалізацію позивачем нафтопродуктів для комерційного чи не комерційного використання, що свідчить про безпідставність донарахування позивачу акцизного податку.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Виходячи з положень п. 75.1 ст. 75, п. 86.2, п. 86.10 ст. 86 Податкового кодексу України, характерною ознакою камеральної перевірки є те, що вона здійснюється виключно за даними податкових декларацій без дослідження даних, відображених в документах бухгалтерського обліку.

Так, актом камеральної перевірки від 18.02.201 року № 25/21/00135390 встановлено факт заниження позивачем акцизного податку у зв'язку з порушенням порядку заповнення Додатку 6 до податкової декларації акцизного податку, а саме відображення вартості продажу палива для комерційного використання в сумі 1377447,79 грн., однак, таке паливо було реалізовано для некомерційного використання.

Виходячи з положень пункту 215.1 статті 215 Податкового кодексу України нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне належать до підакцизних товарів, операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі яких згідно з підпунктом 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України є об'єктом оподаткування.

Підпунктом 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - це продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Порядок заповнення та подання декларації акцизного податку затверджений наказом Міністерства фінансів України від 23 січня 2015 року № 14 (далі - Порядок), згідно якого у графі 4 Додатку 6 «Розрахунок суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів» окремо виділено вартість підакцизних товарів, реалізованих для комерційного використання, яка не включається у базу оподаткування акцизним податком.

Відповідно до ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять» роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві та надавання йому торговельних послуг.

Відповідно до Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20 грудня 1997 року, роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу АЗС, що призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів.

Отже, через мережу АЗС можуть здійснюватися як операції з продажу пального кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання, що є об'єктами оподаткування акцизним податком з роздрібних продажів відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України, так і операції з оптового продажу нафтопродуктів для їх подальшої реалізації кінцевому споживачу через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість встановлення комерційного чи некомерційного використання придбаного у позивача палива за результатами камеральної перевірки, а відтак, про протиправність донарахування позивачу податкових зобов'язань з акцизного податку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 липня 2016 року у справі № 803/1002/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

ОСОБА_1

Повний текст виготовлено 27 грудня 2016 року.