Справа № 754/14995/16-а
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/762/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 грудня 2016 рокуСуддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та просила визнати незаконними дії відповідача щодо відмови у поновленні їй виплати пенсії за віком та зобов'язати відповідача поновити їй виплату пенсії за віком з 01 червня 2015 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Управління Пенсійного фонду України їй встановлена пенсія за віком з 01.09.2013 року на підставі Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» яка становить 8325 грн. З 01.04.2015 року їй було припинено виплату пенсії в зв»язку з тим, що вона працює на посаді судді на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-УІІІ.

Як вбачається зі змісту п. 5 Розділу ІІІ Прикінцевих положень даного закону, у разі неприйняття до 01.06.2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів».

До 01 червня 2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах не був прийнятий. Тому з указаної дати норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних законів «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів» та інші є скасованими. Тобто, правові норми, які надавали право особі, яка працює на посаді судді на призначення пенсії або щомісячного довічного утримання припинили дію.

З урахуванням викладеного просила позов задовольнити.

Із заперечень представника відповідача вбачається, що проти задоволення позовних вимог він заперечує посилаючись на те, що позивачу було обґрунтовано відмовлено у поновленні виплати пенсії за віком з 01.06.2015 року, з урахуванням чого просив у задоволенні позову відмовити. Крім того, звернув увагу суду на те, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення з адміністративним позовом до суду.

Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, прихожу до наступного.

Встановлено, що рішенням Управління Пенсійного фонду України позивачу було встановлено розмір пенсії за віком з 01.09.2013 року на підставі Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» який становить 8325 грн.

З 01.04.2015 року позивачу було припинено виплату пенсії в зв»язку з тим, що вона працює на посаді судді, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-УІІІ.

На цій підставі позивач звернулась із заявами до Лівобережного об'єднаного управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві від 29.12.2015 року та від 08.07.2016 року про здійснення виплат належних їй пенсій за період з 01.06.2015 року, однак заявами відповідачі від 05.01.2016 року, 18.01.2016 року та 12.08.2016 року їй було відмовлено.

Як вбачається зі змісту п. 5 Розділу ІІІ Прикінцевих положень даного закону, у разі неприйняття до 01.06.2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів».

До 01 червня 2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах не був прийнятий. Тому з указаної дати норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних законів «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів» та інші є скасованими. Тобто, правові норми, які надавали право особі, яка працює на посаді судді на призначення пенсії або щомісячного довічного утримання припинили дію.

Таким чином, починаючи з вказаної дати на позивача не поширюються встановлені ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону від 02.03.2015 року №213-УІІІ обмеження щодо виплати пенсії, адже з 01.06.2015 року робота на займаній посаді не дає права на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання в порядку та на умовах, передбачених спеціальними Законами. На даний час особам, які працюють на посадах, визначених згаданими спеціальними Законами, пенсія призначається відповідно до ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» внесено зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: абз. 2 ч. 1 ст. 47, відповідно до якого - тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього поновлюється.

Однак, зі змісту п. 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» вбачається, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Станом на 01.06.2015 Верховною Радою України не було прийнято закону, яким би було встановлено порядок призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних.

Отже, норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в частині зупинення виплати пенсій особам на яких поширюється дія цього закону втратили чинність з 01.06.2015 року.

Встановлено, що з 01 квітня 2015 року Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві припинило виплату позивачу пенсії за віком, однак, незважаючи на втрату чинності норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в частині зупинення виплати пенсій певним категоріям осіб, відновлена не була.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач в своєму позові просила суд про зобов»язання Відповідача поновити їй виплату пенсії за віком з 01.06.2015 року, клопотання про поновлення строку звернення до суду до матеріалів справи не долучено. Відповідно до письмових матеріалів справи про свє порушене право позивач дізналася з листа Відповідача від 05.01.2016 року.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не спростував доводи позивача, з урахуванням чого прихожу до висновку про неправомірність дій відповідача щодо відмови ОСОБА_2 у поновленні та виплаті пенсії за віком, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в межах шестимісячного строку звернення до суду за захистом свого порушеного права, а саме з 01.06.2016 року.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, ст. 94, , ч. 6 ст. 128, 162, 163, 183-2 КАС України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_2 у поновленні виплати пенсії за віком з 01 червня 2016 року.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити виплату ОСОБА_2 пенсії за віком з 01 червня 2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві судовий збір в сумі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя