Справа № 2-а-275/11
Суддя: Курочка В. М.
Дата ухвалення: 2011-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-275/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2011 року/ Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Курочка В.М., розглянувши у порядку скороченого провадження в смт. Овідіополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі про визнання протиправними дій, стягнення підвищення до пенсії та зобовязання провести перерахунок розміру пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

01.06.2011 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому зазначила, що народилась 12.04.1941 р., є дитиною війни, отримує пенсію через управління Пенсійного Фонду України в Овідіопольскому районі. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»має право на отримання щомісячної державної допомоги у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, але відповідач, починаючи з 01.01.2006 р. не виплачує їй надбавку до пенсії як дитині війни.

З наведених підстав позивачка просила зобовязати відповідача здійснити нарахування і виплату їй надбавки до пенсії як дитині війни у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.01.2006 р. по квітень 2011 року, стягнути з відповідача невиплачену надбавку до пенсії у розмірі 6581 грн. 10 коп., зобовязати відповідача нараховувати в подальшому їй та виплачувати підвищення до пенсії у відповідності до положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Ухвалою суду від 09.06.2011 р. позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення підвищення до пенсії за період з 01.01.2006 р. до 01.12.2010 р. залишені без розгляду у звязку з пропуском встановленого законом строку звернення до суду за захистом порушеного права.

Управління Пенсійного Фонду України в Овідіопольському районі в письмових запереченнях просило відмовити в задоволенні позову, посилаючись на відсутність законних підстав і коштів для виплати позивачу надбавки до пенсії як дитині війни.(а.с. 12-13)

Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями Конституції України найвищою соціальною цінністю в України є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави (стаття 3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Коституцією та законами України.

Позивачка народилась 12.04.1941 р. і в установленому законом порядку має статус дитини війни. (а.с.7-9)

Статтею 6 Закону України від 18.11.2004 р. «Про соціальний захист дітей війни», який набув чинності з 01.01.2006 р., було встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 17 статті 77 Закону України від 20.12.2005 р. «Про Державний бюджет України на 2006 рік»було зупинено на 2006 рік дію статті 6 Закону «Про соціальний захист дітей війни»з 01.01.2006 р. Законом України від 19.01.2006 р. «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»пункт 17 статті 77 виключено і статтю 110 Закону викладено у новій редакції: «Установити, що пільги дітям війни, передбачені статтею 6 запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету». ОСОБА_2 набрав чинності з 02.04.2006 р., але порядок Кабінетом Міністрів України не був визначений. Тобто підвищення пенсії позивачу як дитині війни у 2006 році повинно було здійснено у випадку вищезазначених умов. У звязку з тим, що такі умови не настали, то у відповідача не було законних підстав для нарахування та виплати позивачу підвищення до пенсії у 2006 році.

Пунктом 41 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 р. «Про Державний бюджет України на 2008 рік»та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»викладено у новій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни ( 10% (або 15% для нагороджених орденами) прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.) ОСОБА_2 набрав чинності з 01.01.2008 р., але Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. пункт 41 розділу ІІ зазначеного Закону було визнано неконституційним.

Згідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони або інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Тобто з 22 травня 2008 року відновлено право осіб, які віднесені до категорії дітей війни, на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком і це право до цього часу Законами України не скасовано, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 01.10.2010 р. по 30.04.2011 р. є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Заперечення Управління ПФУ України в Овідіопольському районі на відсутність у нього коштів та правових підстав для виплати позивачеві надбавки до пенсії як дитині війни суд до уваги не приймає, тому, що вони суперечать наведеним вище положенням Конституції України і Законів.

Згідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум вартісна величина для забезпечення нормального функціонування організму людини, забезпечення його здоровя, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Статтею 2 цього Закону визначено, що прожитковий мінімім застосовується, зокрема, для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та допомоги, допомого сімям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України.

Тому посилання відповідача, що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»і не підлягає застосуванню до спірних правовідносин на думку суду є безпідставними і до уваги не приймаються.

З постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», розяснень Міністерства праці та соціальної політики і Пенсійного Фонду України у листі від 27 грудня 2007 року №1323/0/039/98-07 «Щодо порядку виплати дітям війни надбавки чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії»слідує, що саме Управління ПФУ в Овідіопольському районі повинно нарахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії як дитині війни.

У звязку з цим заперечення відповідача, що в його діях відсутня протиправна бездіяльність, що підвищення до пенсії позивачу має виплачуватись із державного бюджету, а не із бюджету Пенсійного фонду України суд до уваги не приймає, вважає їх безпідставними.

Статтею 105 КАС України не передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобовязання відповідача вчинити певні дії в майбутньому, а статтею 162 цього ж Кодексу не надано право суду покладення обовязку на відповідача здійснювати певні дії в майбутньому.

Згідно до положень ст.ст. 2,6,104 КАС України в порядку адміністративного судочинства підлягають захисту тільки права, порушення яких відбулося, а не ті, які можуть бути порушені в майбутньому. Тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобовязання Управління ПФУ в Овідіопольському районі здійснювати нарахування та виплату їй щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, починаючи з дня винесення рішення судом, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.6-8,1832 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Овідіопольському районі Одеської області щодо не нарахування доплати до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком ОСОБА_1, встановленої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 1грудня 2010 року по 30 квітня 2011 року.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Овідіопольському районі Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»підвищення до пенсії за віком в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної у відповідності до положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 1 грудня 2010 по 30 квітня 2011 року з урахуванням виплачених за цей період сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 грн. 40 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: