Справа № 243/9516/16-а
Суддя: Сидоренко І. О.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року м. Словянськ

приміщення суду за адресою: м. Словянськ, вул. Добровольського, 2

Словянський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.,

при секретарі судового засідання Білоусові Д.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 11 Словянського міськрайонного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Словянського обєднаного управління пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Словянського обєднаного управління пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії. Дана позовна заява мотивована тим, що працюючи на посаді прокурора нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронних органів прокуратури Донецької області 08.09.2016 року позивач звернувся до відповідача з відповідним пакетом документів за призначенням пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-2 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року. Проте, відповідно до рішення Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 36 від 16.09.2016 у призначенні пенсії за вислугу років згідно з Законом України «Про прокуратуру» № 1789 від 05.11.1991 року у призначенні даного виду пенсії йому відмовлено. Свою відмові відповідач мотивував тим, що згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/ щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до деяких законів України, в тому числі «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України» та ін. У звязку з відмовою в призначенні пенсії позивач звернувся з адміністративним позовом до Словянського міськрайонного суду Донецької області, однак при підготовчому судовому засіданні представником управління ПФУ було надано суду рішення № 39 від 26.10.2016 року про скасування рішення № 36 від 16.09.2016 року. Відповідно до рішення № 39, рішення про відмову в призначенні пенсії було винесено помилково. У звязку з цим провадження по даній адміністративній справі закрито через відсутність спору.

28.10.2016 року позивач звернувся до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» в редакції 1991 року, але отримав відповідь № 207 від 04.11.2016 року про те, що він подав документи про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» 2014 року, що не відповідає дійсності.

07.11.2016 року позивач знову звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» 1991 року, чи у відмові в її призначенні, просив надати йому відповідне рішення. 16.11.2016 року позивач знову отримав відповідь про відмову в призначенні пенсії за вислугу років згідно з Законом України «Про прокуратуру» в редакції 1991 року, а не рішення, як це передбачено Законом.

Просить суд визнати неправомірними рішення Словянського Обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо розгляду його заяв та зобовязати відповідача прийняти рішення про призначення чи відмову в призначенні пенсії за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року з встановленням терміну винесення рішення та наданням його позивачу.

Відповідачем - Словянським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області надано суду письмове заперечення на позов, яке мотивовано наступним. Позивач перебуває на обліку Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з 03.11.2016 року та отримує пенсію за вислугу років призначену відповідно Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14 жовтня 2014 року. На облік взятий на підставі особистої заяви про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» за вислугу років.

Рішенням Управління від 16 вересня 2016 року №36 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.09.1991 року, при чому підставою для відмови зазначено посилання на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», а саме, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Проте станом на час звернення до управління ОСОБА_1, яке відбулося 08.09.2016 року, набув сили Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14 жовтня 2014 року, та саме з цієї підстави Управлінням 26.10.2016 року винесено рішення №39 «Про скасування рішення №36 про відмову у призначенні пенсії», як таке що помилково винесене.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадови особи зобов'язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, і здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління.

Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-УІІ в частині регулювання питань пенсійного забезпечення працівників прокуратури України є спеціальним законом, та на сьогоднішній день повинен застосовуватися органами Пенсійного фонду України при призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 цього Закону за наявності на день звернення з 01.10.2014 по 30.09.2015 вислуги років не менше 22 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років.

Згідно з ч. 8 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров'я, у зв'язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв'язку із скороченням кількості прокурорів, у зв'язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

Із заявою про призначення пенсії за вислугу років позивач звернувся 08.08.2016 року, тобто у період коли Закон України «Про прокуратуру» 1991 року втратив чинність та набув чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ. Вважають, що управлінням обґрунтовано призначено пенсію у відповідності до заяви позивача на підставі діючих на час розгляду заяви положень закону, що регулює пенсійне забезпечення працівників прокуратури, а саме відповідно вимог ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Разом із тим, на час внесення до Закону України «Про прокуратуру»(1991 року) змін (в частині визначення права на пенсійне забезпечення за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років 6 місяців) та на час прийняття Закону України «Про прокуратуру» 2014 року, який містить аналогічну норму, позивач набув право на отримання пенсії за вислугу років на підставі чинного Закону України.

Крім того, Положення частини 2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (2014 року) повністю кореспондуються із положеннями ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (1991 року), а саме у частині призначення пенсії в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Враховуючи вищевикладене, вважають обґрунтованим призначення пенсії позивачу згідно Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII. В задоволенні позову просять відмовити.

В судовому засіданні позивач надав пояснення аналогічні обґрунтуванню своєї позовної заяви, просив задовольнити його адміністративний позов в повному обсязі. Додатково пояснив, що через те, що відповідач уникає прийняття рішення з даного питання, він позбавлений можливості таке рішення оскаржити.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечувала, обґрунтовуючи це тим, що при зверненні з заявою про призначення пенсії позивач просив призначити йому пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про Прокуратуру», однак взагалі не зазначив, за яким саме законом він просить призначити пенсію.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив наступне.

08.09.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» за вислугою років.

16.09.2016 року відповідачем прийнято рішення № 36, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року, оскільки п. 5 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02.03.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру» та ін.

В подальшому, 26.10.2016 року Рішенням № 39 було скасовано рішення № 36 від 16.09.2016 року про відмову в призначенні пенсії.

28.10.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій наполягав вирішити питання про призначення йому пенсії. Листом № 207/Г-17 01-02 Словянським обєднаним управлінням пенсійного фонду України в Донецькій області позивачу розяснено, що він подав документи на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ від 14.10.2014 року та повідомлено, що йому призначено пенсію відповідно до цього Закону, номер пенсійної справи 887933.

07.11.2016 року позивач знову звернувся до відповідача з заявою про розгляд його заяви про призначення пенсії або про відмову в її призначенні відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року та просив прийняти з цього приводу відповідне рішення. За результатами розгляду даної заяви відповідачем надана відповідь про те, що позивач подав заяву про призначення пенсії за вислугу років, в якій не вказав номер та дату Закону, відповідно до якого необхідно проводити розрахунок пенсії, а у звязку з тим, що Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року втратив чинність, пенсію призначено відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1697 V-ІІ від 14.10.2014 року.

Аналізуючи вищенаведене, суд доходить до висновку, що рішення про призначення або про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року, як того вимагав позивач, відповідачем прийнято не було. При цьому суд приймає до уваги ту обставину, що 16.09.2016 року відповідачем прийнято рішення № 36, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року, що на думку суду свідчить про те, що відповідачем було прийнято до уваги ствердження позивача про необхідність призначення йому пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року.

Однак, 26.10.2016 року рішенням № 39 було скасовано рішення № 36 від 16.09.2016 року, що позбавила позивача права оскаржити рішення, яким відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року.

В теперішній час рішення, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року немає. Фактично позивачу призначена пенсія відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1697 V-ІІ від 14.10.2014 року, що сторонами не оспорюється.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо;з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 82 Закону України «Про пенсійне забезпечення» документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії не пізніше 10 днів з дня їх надходження. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд доходить до висновку, що дії відповідача по утриманню від прийняття рішення про призначення позивачу пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року, є неправомірними, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно задовольнити. З врахуванням вимог статті 82 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд вважає за необхідне зобовязати відповідача прийняти рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року та повідомити про прийняте рішення позивача в строк до 10 січня 2017 року.

Посилання представника відповідача щодо правомірності дій при нарахуванні позивачу пенсії відповідно Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14 жовтня 2014 року суд до уваги не приймає, оскільки дані обставини не є предметом спору при розгляді даної справи.

Крім того, відповідно до вимог частини 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. При зверненні до суду позивачем за подання адміністративного позову сплачено судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією про сплату судового збору. Тобто сума судового збору, яка підлягає поверненню становить 551 грн. 20 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 100,104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 82 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Словянського обєднаного управління пенсійного Фонду України Донецької області про визнання неправомірними дії та зобовязання виконати певні дії задовольнити.

Визнати неправомірним рішення Словянського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області щодо розгляду заяв ОСОБА_1.

Зобовязати Словянське обєднане управління Пенсійного Фонду України Донецької області прийняти рішення про призначення чи про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05.11.1991 року до 10 січня 2017 року та надати його ОСОБА_1.

Стягнути з Словянського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, , на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийнятті постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_3