Справа № 820/3523/16
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 р. № 820/3523/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Кульчій А.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Термолайф", ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування наказу, визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Термолайф" та ОСОБА_3 звернулись до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати наказ ГУ ДФС у Харківській області № 49 від 15.01.2016 "Про проведення документальної позапланової перевірки ПРАТ "Термолайф";

- визнати протиправними дії ГУ ДФС в Харківській області з проведення документальної позапланової перевірки приватного акціонерного товариства "Термолайф" з питань дотримання вимог валютного законодавства по імпортному контракту № 01 від 25.06.2014, який укладено з ООО "Внешторгимпорт" (Російська Федерація) за період 01.01.2015 - 30.12.2015, по експортному контракту № 22L від 09.03.2011, який укладено з ООО "Термолайф РУС" (Російська Федерація) за період 01.01.2015 - 31.12.2015, по експортному контракту № 23L від 09.03.2011, який укладено з ООО "Термолайф РУС" (Російська Федерація), за період 01.01.2015 - 31.12.2015;

- визнати протиправними дії ГУ ДФС у Харківській області зі складання акту від 09.02.2016 № 42/20-40-22-07-08/34015182;

- визнати протиправними дії ГУ ДФС в Харківській області зі встановлення в акті перевірки від 09.02.2016 № 42/20-40-22-07-08/34015182 про результати документальної позапланової перевірки приватного акціонерного товариства "Термолайф" з питань дотримання вимог валютного законодавства по імпортному контракту № 01 від 25.06.2014, який укладено з ООО "Внешторгимпорт" (Російська Федерація) за період 01.01.2015 - 30.12.2015, по експортному контракту № 22L від 09.03.2011, який укладено з ООО "Термолайф РУС" (Російська Федерація) за період 01.01.2015 - 31.12.2015, по експортному контракту № 23L від 09.03.2011, який укладено з ООО "Термолайф РУС" (Російська Федерація), за період 01.01.2015 - 31.12.2015;

- скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 13.05.2016 № НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваний наказ є протиправним, а перевірка проведена посадовими особами ДПІ без дтримання вимог діючого законодавства, а відтак висновки, які викладені в акті перевірки є незаконними та необгрнутованими. Також позивачі зазначили, що ПАТ "Термолайф" не було порушено вимог Закону України № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті, з огляду на те, що заборгованість контрагентів по відшкодуванню грошових коштів була предметом розгляду в судах та в арбітраж них керуючих, що, в свою чергу, позбавляю права податкового органу на нарахування штрафних санкцій.

Представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив, що позапланова перевірка підприємства була проведена на підставі та у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв`язку з отриманням від ПАТ Дочірній банк Сбербанку Pocii інформації про порушення ПАТ "Термолайф" законодавчо встановлених строків розрахунків по експортним контрактам. Поряд з цим, представник відповідача також звернув увагу суду, що період перевірки обмежується терміном з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, у той час як позивачем подано позовні заяви про стягнення заборгованості з контрагентів до МКАС при ТПП України уже після вищезазначеного періоду перевірки.

У судовому засіданні сторони підтримали свої правові позиції в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу податкового органу надійшли повідомлення відділення ПАТ Дочірній банк Сбербанку Росії про виявлені факти порушень законодавчо встановлених строків розрахунків по імпортному контракту від 25.06.2014 №01 (лист від 07.07.2015 № 6248/4/07-5-1-БТ та від 07.08.2015 № 7415/4/07-5-1-БТ), по експортному контракту від 09.03.2011 №22L (лист від 08.07.2015 № 6377/4/07-5-2-БТ, лист від 08.09.2015 № 8251/4/07- 5-2 БТ, лист від 07.10.2015 № 9378/4/07-5-2 БТ, лист від 06.11.2015 № Ш75/4/07-5-2-БТ), по експортному контракту від 09.03.2011 №23 L (лист від 08.09.2015 № 8251/4/07-5-2-БТ), в яких банківською установою поставлено до відома податковий орган про порушення ПАТ "Термолайф" розрахункових операцій по зовнішній економічній діяльності, зокрема зазначено про виявлення фактів ненадходження в законодавчо встановлені строки товарів за імпортними операціями.

На підставі вищезазначеної інформації, контролюючим органом були складені запити Про надання пояснень та їх документальних підтверджень від 15.07.2015 року № 11298/10/20-33-22-06-20, від 15.07.2015 року № 11299/10/20-33-22-06-20, від 22.09.2015 року № 21 16/10/20-33-22-05-1 7, від 25.11.2015 року №5042/10/20-33-22-05-17, від 23.10.2015 №3576/10/20-33-22-05-17, які були направлені на адресу підприємства, що не заперечувалось позивачем(а.с.149-153).

У свою чергу ПрАТ Термолайф листом від 06.08.2015 № 475 (вх. 06.08.2015 № 1311/10) надано відповідь на вказані запити та додано копії документів (а.с. 154).

Наказом від 15.01.2016 року № 49 Головним управлінням ДФС у Харківській області прийнято рішення про проведення документальної позапланової перевірки, з огляду на ненадання ПрАТ Термолайф запитуваних документів у повному обсязі та на підставі отриманої від ПАТ Дочірній банк Сбербанку Росії інформації про виявлені факти порушень підприємством законодавчо встановлених строків розрахунків по ЗЕД (а.с. 155).

Вказаний наказ було отримано головним бухгалтером підприємства 20.01.2016 року (а.с. 155)

На підставі направлень на перевірку від 18.01.2016 № 39 (бланк № 041553), від 18.01.2016 № 40 (бланк №041552) та відповідно до наказу від 15-01.2016 № 49, співробітниками ГУ ДФС у Харківській області на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 41.1 ст. 41, п. 61.1, п, 61.2 ст. 61, пп. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62, пн.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.75.1 ст.75. п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, у період з 20.01.2016 року по 02.02.2016 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ Термолайф з питань дотримання вимог валютного законодавства по імпортному контракту № 01 від 25.06.2014, який укладено з ООО "Внешторгимпорт" (Російська Федерація) за період 01.01.2015 - 31.12.2015, по експортному контракту № 22L від 09.03.2011, який укладено з ООО "Термолайф РУС" (Російська Федерація) за період 01.01.2015 - 31.12.2015, по експортному контракту №23 L від 09.03.2011, який укладено

з ООО "Термолайф РУС" (Російська Федерація) за період 01.01.2015-31.12.2015.

Результати проведеної перевірки оформлені актом від 09.02.2016 № 42/20-40-22-07-08/34015182 (а.с.29-48).

Перевіркою встановлено наступні порушення ПрАТ Термолайф:

- ст. 1 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті по експортному контракту № 22 L 09.03-2011, по експортному контракту № 23L від 09.03.2011;

- ст. 2 Закону України від 23.09,1994 № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" по імпортному контракту № 01 від 25.06.2014;

- ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 „Про систему валютного регулювання і валютного контролю'" зі змінами та доповненнями, в частині порушення порядку декларування валютних цінностей, що знаходяться за межами України станом на 01.04.2015 по експортному контракту № 221- від 09.03.2011 та по експортному контракту № 23Ь від 09.03.2011, станом на 01.07.2015 по імпортному контракту № 01 від 25.06.2014 та по експортному контракту № 221. від 09.03.2011, станом на 01.10.2015 по експортному контракту № 221. від 09.03.2031, станом на 01.01.2016 по експортному контракту № 221 від 09.03.2011 та по експортному контракту №231. від 09.03.2011.

На підставі вказаного акту перевірки, контролюючим органом прийнято спірне податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 13.05.2016 № НОМЕР_1.

Перевіряючи відповідність оспорюваних дій суб'єкта владних повноважень по проведенню спірної перевірки вимогам ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив наступне.

За приписами п.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Порядок проведення перевірок платників податків з питань повноти та правильності обчислення податків (зборів) визначений ст.ст.75-78, 79 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п. 75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з положеннями п.п.78.1.1 п.78.1 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

З положень наведеної норми кодексу випливає, що податковий орган може прийняти рішення про призначення перевірки платника податків не лише у випадку достеменного встановлення факту порушення таким платником закону, а і у випадку отримання інформації про вчинення суб'єктом права податкового правопорушення.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, спірна перевірка була проведена суб`єктом владних повноважень на реалізацію наказу ГУ ДФС у Харківській області від 15.01.2016 року № 49 Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ Термолайф від 15.01.2016 року № 49.

Суд встановив, що підставою для призначення перевірки було ненадання в повному обсязі позивачем документів по валютним операціям за зовнішньоекономічними контрактами від 09.03.2011 року № 22L, 23L за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року (а.с. 155).

Відповідно до п.п. 20.1.4 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За приписами п.п.75.1.2 п. 75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх, передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками ( найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і повязані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

В свою чергу п.п.78.1.1 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України встановлює, що документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до п.п.73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;

акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Порядок отримання інформації контролюючими органами за їх письмовим запитом визначено в абз. 2 п. 14 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245, який передбачає, що у разі коли за результатами перевірок інших платників податків або за результатами аналізу податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платник податків зобов'язаний надати пояснення та їх документальне підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня надходження запиту.

Із матеріалів справи вбачається, що податковим органом були складені запити Про надання пояснень та їх документальних підтверджень від 15.07.2015 року № 11298/10/20-33-22-06-20, від 15.07.2015 року№ 11299/10/20-33-22-06-20, від 22.09.2015 року № 21 16/10/20-33-22-05-1 7, від 25.11.2015 року №5042/10/20-33-22-05-17, від 23.10.2015 №3576/10/20-33-22-05-17, які були направлені на адресу підприємства, що не заперечувалось позивачем.(а.с.149-153).

У свою чергу ПрАТ Термолайф листами від 06.08.2015 № 475 (вх. 06.08.2015 № 1311/10) та № 778/1 від 14.12.2015 року надано відповіді на вказані запити та додано копії документів, які не містили повної інформації на запити та її документального підтвердження (а.с. 154)..

Дослідивши зміст письмових запитів контролюючого органу та лист ПрАТ Термолайф , судом встановлено, що фактично письмові пояснення підприємства та документи на їх підтвердження до інспекції надано не в повному обсязі.

Частиною 3 п. 73.3 ст. 73 Податковгго кодексу України серед підстав надсилання платнику податків письмового запиту наведено виявлення фактів, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України "Про інформацію" податкова інформація - це сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Згідно з п. 63.12 ст. 63 Податкового кодексу України інформація, що збирається, використовується та формується органами державної податкової служби у зв'язку з обліком платників податків, вноситься до інформаційних баз даних і використовується з урахуванням обмежень, передбачених для податкової інформації з обмеженим доступом.

Таким чином за фактом отримання від ПАТ Дочірній банк Сбербанку Росії листів про порушення ПрАТ Термолайф строків розрахунків у сфері ЗЕД, податковий орган вправі надіслати платникові запит щодо такої інформації.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач правомірно видав наказ про призначення позапланової документальної перевірки на підставі п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до положень ст.81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Таким чином, фактичний допуск посадових осіб відповідача до перевірки відбувся 20.01.2016 року після вручення посадовій особі позивача наказу та направлень, що не заперечувалось також позивачем.

Відповідно до положень п.78.4 ст. 78 Податкового кодексу України, право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Як вбачається із матеріалів справи, наказ про проведення документально позапланової виїзної перевірки ПрАТ Термолайф № 49 від 15.01.2016 року та направлення на перевірку від 18.01.2016 року №39, 40 вручено представнику позивача за довіреністю 20.01.2016 року, а працівники податкового органу до перевірки були допущені без жодних застережень щодо форми отриманого наказу та направлень (а.с. 155-157). Вказана обставина також підтверджується і актом перевірки (а.с. 20).

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не зазначено причин допуску контролюючого органу до проведення спірних перевірок за умов незгоди з відповідним наказом. Таким чином, судом не вбачається ні порушень контролюючим органом положень пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, ні доказів того, що позивачем було оскаржено такий наказ до початку проведення перевірки.

Суд вважає за необхідне зазначити, що при фактичному проведенні перевірки, діями податкового органу, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки позивача у сфері публічно-правових відносин будуть відповідні рішення про донарахування податкових зобов'язань та/або визначення штрафних (фінансових) санкцій.

Між тим, як зміст позовних вимог про скасування вже реалізованого наказу на проведення відповідної перевірки та визнання неправомірними вже здійснених дій податкової інспекції з проведення такої перевірки свідчить про те, що на момент звернення позивача до суду вони не породжують для платника податків настання будь-яких юридичних наслідків та не впливають на його права і обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Також, суд зазначає, що формальна наявність своєчасної відповіді платника податків на запит податкового органу без надання повної запитуваної інформації та документального її підтвердження не є свідченням безпідставності проведення позапланової виїзної перевірки.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та з огляду на встановлений в ході розгляду справи факт складання податковим органом письмових запитів, отримання вказаних запитів позивачем, ненадання платником податків у повному обсязі пояснень та документів на письмові запити податкового органу, зважаючи на те, що наказ на проведення перевірки є законним та не підлягають скасуванню, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для скасування спірного наказу від 15.01.2016 року № 49 та визнання протиправними дії ГУ ДФС в Харківській області з проведення документальної позапланової перевірки приватного акціонерного товариства "Термолайф" з питань дотримання вимог валютного законодавства по імпортному контракту № 01 від 25.06.2014, який укладено з ООО "Внешторгимпорт" (Російська Федерація) за період 01.01.2015 - 30.12.2015, по експортному контракту № 22L від 09.03.2011, який укладено з ООО "Термолайф РУС" (Російська Федерація) за період 01.01.2015 - 31.12.2015, по експортному контракту № 23L від 09.03.2011, який укладено з ООО "Термолайф РУС" (Російська Федерація), за період 01.01.2015 - 31.12.2015, а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

З приводу заявлених позовних вимог щодо визнання протиправними дій ГУ ДФС у Харківській області зі складання акту від 09.02.2016 № 42/20-40-22-07-08/34015182 та визнанні протиправними дій ГУ ДФС в Харківській області зі встановлення в акті перевірки від 09.02.2016 № 42/20-40-22-07-08/34015182 про результати документальної позапланової перевірки приватного акціонерного товариства "Термолайф" з питань дотримання вимог валютного законодавства по імпортному контракту № 01 від 25.06.2014, який укладено з ООО "Внешторгимпорт" (Російська Федерація) за період 01.01.2015 - 30.12.2015, по експортному контракту № 22L від 09.03.2011, який укладено з ООО "Термолайф РУС" (Російська Федерація) за період 01.01.2015 - 31.12.2015, по експортному контракту № 23L від 09.03.2011, який укладено з ООО "Термолайф РУС" (Російська Федерація), за період 01.01.2015 - 31.12.2015, то суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 86.1 ст.86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України від 22.12.2010 року N 984 (далі - Порядок) акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Згідно п.86.3 ст.86 Податкового кодексу України, акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 ПК України, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Положеннями п. 86.7 ст.86 ПК України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки).

Відповідно до положень п.6 розділу 4 Порядку за результатами розгляду заперечень складається висновок довільної форми, у якому зазначаються наведені в акті (довідці) перевірки висновки, факти та дані, відносно яких надано заперечення платником податків, короткий зміст заперечень, наводиться обґрунтування позиції органу державної податкової служби стосовно кожного питання, порушеного в запереченнях, та підводиться підсумок щодо обґрунтованості заперечень.

Зазначений висновок є складовою частиною (додатком) матеріалів перевірки, залишається в органі державної податкової служби та враховується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби при їх розгляді і прийнятті податкового повідомлення-рішення.

Тобто, фактично в акті перевірки викладається суб'єктивна думка перевіряючого, його оціночні судження, щодо наявності з боку платника порушень податкового та іншого законодавства.

Суд зазначає, що акт перевірки не містить владних управлінських приписів щодо позивача, а лише містить інформацію про виявлені під час перевірки порушення.

Складення податковим органом акту перевірки узгоджується з приписами ст.86 Податкового кодексу України.

Таким чином, в ході розгляду справи позивачем не подано допустимих та належних в розумінні ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказів неправомірності вчинених дій відповідачем, а тому дії відповідача щодо проведення позапланової перевірки відповідають вимогам п.п. 78.1.1 п.78.1, п.78.4 ст. 78 Податкового кодексу України, а дії зі складення акту від 09.02.2016 № 42/20-40-22-07-08/34015182 відповідають вимогам ст. 81, п.86.3 ст.86 Податкового кодексу України, а відтак позовні вимог в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 13.05.2016 № НОМЕР_1, то суд звертає увагу на наступне.

Суд зазначає, що відносини по зовнішній торгівлі та інших видах зовнішньоекономічної діяльності визначаються спеціальним законодавством, зокрема, Законом України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті. Статтею 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті " передбачено, що виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валюші рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, падання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центральною органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Порядок відкриття банками рахунків клієнтів nа використання коштів за ними визначаються Інструкцією про порядок відкриття, використання І закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 Хе 492, зі змінами та доповненнями, зареєстрованої в [Члпістерстві юстиції України 17.12.2003 за № 1172/8493.

Згідно з пунктом 1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах від 12.11.2003 № 492, із змінами та доповненнями, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки.

Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Згідно з п, 5.2 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах від 12.11.2003 № 492, поточний рахунок в іноземній валюті відкривається суб'єкту господарювання для зберігання коштів і проведення розрахунків у межах законодавства України в безготівковій та готівковій іноземній валюті, для здійснення поточних операцій, визначених законодавством України, для здійснення інвестицій за кордон, розрахунків за купівлю-продаж облігацій зовнішньої державної позики України, для зарахування, використання і погашення кредитів (позик, фінансової допомоги) в іноземній валюті, для надходження іноземних інвестицій в Україну відповідно до законодавства України, а також для проведення операцій, передбачених генеральною ліцензією Нацбанку України на здійснення валютних операцій.

Зокрема, п. 5.3 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах від 12.11.2003 року № 492 передбачено, що кошти, перераховані із-за кордону нерезидентами за зовнішньоекономічними контрактами (договорами, угодами), повинні бути зараховані на поточний рахунок в іноземній валюті, через розподільні рахунки.

Відповідно до п.3 р.11 Інструкції з бухгалтерського обліку операцій в іноземній валюті та банківських металах у банках України, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 17.11.2004 № 555, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.11.2004 за № 1511/10110, банк використовує розподільчі рахунки з мстою здійснення валютного контролю та обов'язкового продажу іноземної валюти відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з валютного регулювання.

Відповідно до п. 2.3 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 24 березня 1999р. № 136, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28 травня 1999р. за № 338/3631, банк знімає експортну операцію резидента з контролю після зарахування виручки за цією операцією па поточний рахунок останнього.

Поряд з цим, згідно ст. 2 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР '"Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті'' з урахуванням змін та доповнень, імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Згідно зі ст. 6 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті строки, зазначені у ст. 1 і ст. 2 цього Закону, можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики у разі виконання резидентами операцій за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення. Порядок віднесення операцій резидентів до зазначених у частині першій цієї статті та умови видачі висновків на перевищення строків, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Законом України від 06.11.2012 № 5480-VI Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення інструментів виливу на грошово-кредитний ринок: статтю 2 Закону України від 23.09.1994 № 185/94 "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті"' доповнити повою частиною такого змісту:

"Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті".

Згідно Постанови Національного банку України від 01.12.2014 № 758 Про врегулювання ситуації па грошово-кредитному та валютному ринках України, встановлені: п.1: Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у срок, що не перевищує 90 календарних днів. Строк дії з 01.12.2014 -03.03.2015.

Згідно Постанови Національного банку України від 03.03.2015 № 160 Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України, встановлено: п.1: Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені і статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Строк дії з 04.03.2015 -03.06.2015.

Згідно Постанови Національного банку України від 03.06.2015 № 354 Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України., встановлено: п.1: Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачеУ в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюїі", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Строк дії з 04.06.2015 -03.09.2015.

Згідно Постанови Національного банку України від 03.09.2015 № 581 Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України, встановлено: п.1: Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях І та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Строк ДІЇ з 04.09.2015 -04.12.2015.

Згідно Постанови Національного банку України від 04.12.2015 № 863 Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України, встановлене п.1: Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України ''Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті, здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Строк дії з 05.12.2015 -04.03.2016.

Як було встановлено під час перевірки та не заперечувалось позивачем, між ПРаТ Термолайф (покупець) та ООО Внешторгимпорт (Російська Федерація) укладено контракт № 01 від 25.06.2014 року про поставку товару частини центрифуги для утворення мінерального волокна зі сталі.

Станом на 01.01.2015 (згідно акта документальної планової виїзної перевірки від 22.12.2015 № 647/20-33-22-01-07/34015182) у ПРАТ "Термолайф по імпортному контракту № 01 від 25.06.2014, який укладено з ООО "Внешторгимпорт" (Російська Федерація), обліковувалась поточна дебіторська заборгованість у сумі 389 658,00 рублів РФ з граничним строком надходження імпортної продукції: у сумі 50 000.00 рублів Росії- 12.03.2015, у сумі 158 662,00 рублів Росії-17.03.2015, у сумі 180 996,00 рублів Росії- 23.03.2015.

ПРАТ "Термолайф" на виконання вимог контракту № 01 від 25.06.2014 з валютного рахунку № 5873 у ПАТ Дочірній банк Сбербанку Росії. МФО 320627 перераховано попередню оплату за імпортний товар на загальну суму 2 455 590,54 рублів РФ (екв. 1 007 232.28 грн.), що не заперечувалось позивачем.

Таким чином, імпортна продукція (частини центрифуги для утворення волокна, УКТЗЕД НОМЕР_2. вали трансмісійні. УКТЗЕД НОМЕР_3) надійшла до України в сумі 2 845 248.54 рублів РФ (екв. 1 071 469,71 гри.), у тому числі у сумі 482 110,00 рублів РФ (екв. 182 232,76 грн.) з порушенням строків розрахунків, чим ПРАТ "Термолайф" порушено ст.2 Закону України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (із змінами та доповненнями).

Також, ЗАТ "Термолайф" (з 29.08.2011 року перейменовано у ПРАТ Термолайф) - Постачальник, в особі директора ОСОБА_4 (з 13.07.2012 по день підписання акту перевірки - генерального директора ОСОБА_3О.) та ООО "Термолайф РУС" (Російська Федерація) - Покупець, в особі генерального директора ОСОБА_5, укладено контракт № 22L від 09.03.2011 про поставку товару - минераловатна продукція.

Станом на 01.01.2015 (згідно акту планової документальної перевірки від 22.12.2015 № 647/20-33-22-01-07/34015182) у ПРАТ "Термолайф" по зазначеному контракту обліковувалась поточна дебіторська заборгованість у сумі 10 389 731,68 рублів РФ з граничним строком надходження валютної виручки 22.02.2015 - 24.03.2015.

ПРАТ "Термолайф" в рамках виконання експортного контракту № 22L від 09.03.2011 па адресу нерезидента відвантажено продукції (плити мінераловатні тепдозвукоізоляційпі. УКТЗЕД НОМЕР_4) на загальну суму 22 595 688.67 рублів РФ (екв. 8 646 659,22 грн.) з граничним строком надходження валютної вирччки 12.05.2015 -21.03.2016.

Валютна виручка від підприємства - нерезидента ООО Термолайф РУС в сумі 20 520 041,22 рублів РФ (екв. 7 828 651,36 грн.) зарахована па розподільчий рахунок ПРАТ Термолайф № 5873 у АТ Сбербанк Росії. МФО 320627 (з 15.10.2015 ПАТ Сбербапк, МФО 320627) та розподільчий рахунок № 0697 в ПАТ Європейський промисловий банк. МФО 377090, з подальшим зарахуванням 25 % виручки на валютний рахунок ПРЛТ Термолайф № 5873 у АТ Сбербанк Росії, МФО 320627 (з 15.10.2015 ПАТ Сбербанк, МФО 320627), валютний рахунок ПРЛТ Термолайф № 0697 у ПАТ Європейский промисловий банк, МФО 377090, та обов'язковим продажем 75% валютних надходжень на МВРУ.

Валютна виручка в сумі 19 669 935,08 рублів РФ (еквівалент 7 535 816.36 грн.) надійшла від підприємства-нерезидепта із порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків, чим ПРАТ Термолайф порушено ст. 1 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР Про порядок здійснення розрахунків в Іноземній валюті, із змінами та доповненнями. Детальна інформація наведена у додатку № 3.

На суму заборгованості 19 669 935,08 рублів РФ ПРАТ Термолайф позовна заява до судових органів щодо стягнення заборгованості з нерезидента не подавалась.

Валютна виручка у сумі 6 719 139,69 рублів РФ, з граничним строком надходження 16.06.201 5 - 26.08.2015 у встановлені законодавством строки на Україну не надійшла.

Валютна виручка у сумі 1 323 412,02 рублів РФ, з граничним строком надходження 13.12.2015 - 28.12.2015 у встановлені законодавством строки на Україну не надійшла, чим ПРАТ "Термолайф" порушено ст.1 Закону України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (Із змінами та доповненнями). На суму заборгованості 1 323 412.02 рублів РФ ПРАТ Термолайф позовна заява до судових органів щодо стягнення заборгованості з нерезидента не подавалась.

Водночас, у зв'язку з невиконанням нерезидентом ООО "Термолайф РУС" (Російська Федерація) своїх зобов'язань по експортному контракту № 22L від 09.03.2011 ПРАТ "Термолайф" направлено до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово - промисловій палаті України позовну заяву щодо стягнення заборгованості з нерезидента, яка прийнята Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово - промисловій палаті до провадження 25.08.2015 року (Постанова МКАС при ТПП по справі № 593 р/2015). Повісткою від 29.12.2015 № 9698/14-6 Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово -промисловій палаті повідомлено ПРЛТ "Термолайф" про розгляд 09.02.2016 справи № 593 р/2015.

Станом на 01.01.2016 по експортному контракту № 22L від 09.03.201 І у ПРАТ "Термолайф" обліковується дебіторська заборгованість у сумі 12 465 379,13 рублів РФ, у тому числі:

прострочена дебіторська заборгованість у сумі 6 719 139.69 рублів РФ з граничним строком надходження валютної виручки 16.06.2015 - 26.08.2015, по якій ПРАТ Термолайф отримано Постанову МКАС при ТПП України про прийняття до провадження справи по стягненню заборгованості з нерезидента;

прострочена дебіторська з заборгованість у сумі 1 323 412,02 рублів РФ з граничним строком надходження валютної виручки 13.12.2015 - 28.12.2015;

поточна дебіторська заборгованість у сумі 4 422 827,42 рублів РФ з граничним строком надходження валютної виручки 03.01.2016 - 23.03.2016.

Також, ЗАТ "Термолайф" (з 29.08.2011 ПРАТ Термолайф)- Постачальник, в особі директора ОСОБА_4 (з 13.07.2012 по день підписання акту перевірки - генерального директора ОСОБА_6О.) та ООО "Термолайф РУС" (Російська Федерація) - Покупець, в особі генерального директора ОСОБА_7., укладено контракт № 23L від 09.03.201 1 про надання транспортно-експедиційних послуг на території Російської Федерації.

Станом на 01.01.2015 (згідно акту планової документальної перевірки № 647/20-33-22-01-07/34015182 від 22.12.2015) у "ПРАТ "Термолайф" по зазначеному контракту обліковувалась поточна дебіторська заборгованість у сумі 5 438 703,56 рублів РФ з граничним строком надходження валютної виручки 16.03.2015 -31.03.2015.

Протягом перевіреного періоду ПРАТ "Термолайф" в рамках, виконання експортного контракту № 23L від 09.03.2011 надано нерезиденту транспортно-експедиційних послуг на загальну суму 7 510 028,30 рублів РФ (екв. 2 755 159,38 гри.).

Валютна виручка від підприємства-нерезидента ООО Термолайф РУС в сумі 9220 720,18 рублів РФ (екв. 3518 160,09 грн.) зарахована па розподільчий рахунок ПРАТ Термолайф'№ 5873 у АТ Сбербанк Росії. МФО 320627 з 15.10.2015 ПАТ Сбербанк. МФО 320627) та розподільчий рахунок № 0697 в ПАТ Свропейський промисловий банк. МФО 377090, з подальшим зарахуванням 25 % виручки на валютний рахунок ПРАТ Термолайф № 5873 у АТ Сбербанк Росії. МФО 320627 (з 15.10.2015 ПАТ Сбербанк, МФО 320627), валютний рахунок ПРАТ Термолайф № 0697 у ПАТ Свропейский промисловий банк, МФО 377090, та обов'язковим продажем 75% валютних надходжень на МВРУ.

Валютна виручка в сумі 4 469 951,30 рублів РФ (еквівалент 1 918 701.75 грн.) надійшла від підприємства-нерезидента із порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків, чим ПРАТ Термолайф порушено ст. 1 Закону України від 23,09.1994 № 185/94-ВР Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті.

Валютна виручка у сумі 1 820 987,33 рублів РФ з граничним строком надходження 29.11.2015 у встановлені законодавством строки розрахунків на Україну не надійшла, чим ПРАТ "Термолайф" порушено ст. і Закону України від 23 вересня 1994 року №1 85/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Станом на 01.01.2016 по експортному контракту № 23Ь від 09.03.2011 у ПРАТ"Термолайф обліковується дебіторська заборгованість у розмірі 3 728 011.68 рублів РФ, у тому числі:

у сумі 1 820 987.33 рублів РФ - граничний строк надходження валютної виручки по якій

сплинув 29.П.20І 5:

у сумі 1 907 024.35 рублів РФ з граничним строком надходження валютної виручки

27.01.2016-30.03.2016.

Висновки центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, на перевищення строків розрахунків по контрактах № 01 від 25.06.2014, №22L від 09.03.2011, № 23 L від 09.03.2011 підприємством не отримувались, доказів на спростування чого позивачем до суду також не надано.

В перевіряємому періоді ПРАТ "Термолайф" по контрактах № 01 від 25.06.2014. № 22L, від 09.03.2011. № 23L від 09.03.2011 не здійснювало операцій, які потребують отримання ліцензій Національного байку України.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач вважає, що податковим органом не правомірно прийнято оскаржуване податкове повідомлення рішення, з огляду на те, що cуб`єктом владних повноважень під час проведення перевірки не враховано факт проведення позивачем процедури стягнення в судовому порядку з нерезидентів заборгованості по ЗЕД, що в свою чергу зупиняє строки накладення пені.

Так, ПАТ "Термолайф" в обґрунтування вказаної правової позиції надано до суду копії позовних заяв до ООО "Термолайф РУС", які надійшла до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України 28.03.2016 року, 05.02.2016 року згідно штампів вхідної кореспонденції (а. с. 197-212).

У відповідності до статті 4 Закону України від 23 вересня 1994 N 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в Іноземній валюті", із змінами та доповненнями порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених, статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей і і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми, неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

У разі прийняття до розгляду судом. Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом термінів, передбачених експортними контрактами, терміни, передбачені ст. І цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порум.іення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці сгроки було зупинено.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями і і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Отже, з правового аналізу вищезазначених норм права випливає, що за змістом частини четвертої названої статті Закону у разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Таким чином, закон передбачає єдину підставу для звільнення резидента від відповідальності у вигляді пені за порушення строків повернення валютної виручки або поставки товару за імпортними контрактами, а саме - прийняття судом рішення про задоволення позову резидента про стягнення відповідної заборгованості за зовнішньоекономічним договором.

Відтак, підставою для зупинення строків, передбачених статтями 1, 2 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті, є факт прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, а підставою для несплати пені за порушення відповідних строків рішення суду про задоволення позову.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду, яка викладена в ухвалі від 16 лютого 2016 року по справі К/800/43405/15.

Окрім того, суд звертає увагу, що підстава для нарахування пені за порушення термінів має визначатися з урахуванням підстав припинення провадження у справі. Зокрема, якщо такою підставою є заява позивача про відмову від позовних вимог у зв'язку з виконанням відповідачем умов контракту, що свідчить про порушення відповідних строків нерезидентом, підстави для поновлення строків та нарахування резиденту пені відсутні.

Аналогічна позиція викладена в Постановах Верховного суду України від 27.02.2013р. по справі №21- 387а11, від 13.02.2013р. по справі №21-422а11.

Підсумовуючи вищезазначене, судом не приймається до уваги твердження позивача про безпідставність нарахування податковим органом пені за порушення строків неодержаної виручи, у зв`язку з проведенням судової процедури примусового стягнення заборгованості до ЗЕД з ООО "Термолайф РУС", приймаючи до уваги те, що період перевірки обмежувався з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, а справи прийняті до провадження МКАС при ТПП України 05.02.2016 року ( справи № 66р/2016 та 65р/2016), 28.03.2016 року (справа № 168р/2016) та 01.04.2016 року ( справа № 168р/2016), тобто вказані справи прийняті до провадження поза межами періоду проведення перевірки, а відтак податковим органом правомірно до уваги не були взяті.

Водночас, як вбачається з пояснень відповідача, при винесенні податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 13.05.2016 року, контролюючим органом була врахована ухвала МКАС при ТПП України від 25.08.2015 року по справі № 593р/2015, а відтак пеня за конрактом № 22L від 09.03.2011 року не нараховувалась з 25.08.2015 року у відповідності до вимог чинного законодавства.

Додатково суд також звертає увагу, що згідно ч. 7 статті 6 Закону від 23.09.1994 р. № 185/94-ВР, а редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, підтвердженням форс-мажорних обставин є відповідна довідка Торгово-промислової палати України або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору.

В матеріалах справи відсутні довідка Торгово-промислової палати України або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору, які б підтверджували наявність форс-мажорних обставин.

Окрім того, інформація щодо наявності форс-мажорних обставин під час виконання зовнішньоекономічних контрактів № 01 від 25.06.2014. № 22L, від 09.03.2011, № 23L від 09.03.2011 ПРАТ Термолайф не надавалась, як під час проведення перевірки, так і в ході судових засідань.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 6 Конституції України органи державної влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В той же час, згідно з частиною 2 статті 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно зясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного звязку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з положеннями ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати з відповідача не присуджуються.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову приватного акціонерного товариства "Термолайф", ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування наказу, визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 29 грудня 2016 року.

Суддя Р.В. Мельников