Справа № 385/1419/16-а(2-а/385/49/16)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2016 року справа № 385/1419/16-а(2-а/385/49/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07.11.2016 р. в справі № 385/1419/16-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області про визнання протиправними дій зі зменшення розміру пенсії, встановленої на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2011 р., зобовязання здійснювати виплату пенсії у розмірі, визначеному на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2011 р. станом на 31.10.2011 р., провести у звязку з чим відповідні перерахунки за минулий час, починаючи з 01.05.2016 р., та утриматися від зменшення її розміру.

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07.11.2016 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення про задоволення позову. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що при зміні умов обчислення (перерахунку) пенсійного забезпечення не допускається зменшення раніше призначеної пенсії. Так, розмір пенсії (5381,20 грн.), що встановлений відповідачем на виконання постанови суду від 26.04.2011 р., не повинен зменшуватись при будь-яких змінах у законодавстві.

Справа судом першої інстанції у відповідності до ст. 183-2 КАС України розглянута в порядку скороченого провадження, у звязку з чим апеляційний перегляд здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області та є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), отримує пенсію по 3 групі інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо коригування розміру виплати пенсійного забезпечення, оскільки з листопада 2011 р. розмір пенсії, на його думку, зменшився з 5381,20 грн. до 1499,60 грн.

Листом від 07.10.2016 р. № 24/Г-11 відповідачем повідомлено, що на виконання рішення суду у справі про пенсійне забезпечення позивача, що набрало законної сили, здійснено перерахунок пенсії, а з 01.11.2011 р. нарахування основної та додаткової пенсії у розмірі, визначеному судовим рішенням, припинено з 01.11.2011 р. Нарахування та виплати пенсії позивачу здійснюється згідно з нормами діючого законодавства.

Вказані обставини не є спірними та знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв правомірно, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, оскільки пенсія позивачу в період з 01.05.2016 р. в межах позовних вимог виплачується відповідачем у розмірах, встановлених чинним законодавством. При цьому висновки суду обґрунтовані положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік».

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, проте вважає за необхідне змінити її в частині обґрунтування висновків суду для прийняття такого рішення.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не повно встановив підстави позову і не вірно застосував нормативно-правові акти, що регулюють спірні правовідносини.

Із змісту позову вбачається, що протиправність дій відповідача, на думку ОСОБА_1, полягає у виплаті з листопада 2011 р. пенсії в розмірі меншому, ніж той, який був встановлений на виконання постанови апеляційного суду Кіровоградської області від 26.04.2011 р., і в подальшому не підлягає зменшенню, в тому числі у звязку зі змінами в законодавстві. Ці обставини є також доводами апеляційної скарги.

В контексті підстав позову колегія суддів зазначає, що постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 26.04.2011 р. у справі № 22а-4404/2011 УПФУ в Гайворонському районі Кіровоградської області зобовязано здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з « 09.07.2007 р. по 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. та з 01.01.2009 р. в подальшому» в розмірі, встановленому Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи».

Виходячи зі змісту довідки відповідача від 15.08.2016 р., на підставі вказаного судового рішення позивачу здійснено перерахунок розміру пенсії до жовтня 2011 р. Відповідачем постанова суду виконана шляхом донарахування різниці між фактично виплаченими позивачу сумами пенсії та розрахунковим її розміром у відповідності до вимог законодавства за певний період.

На виконання постанови суду рішення про призначення пенсії позивачу не приймалось.

Як вбачається із судового рішення у зазначеній справі, питання призначення пенсії позивачу у певному розмірі або встановлення певного розміру пенсії судом не вирішувалось.

При цьому колегія суддів зазначає, що судове рішення у справі № 22а-4404/2011 відповідачем виконано, а правомірність його дій та рішень, внаслідок яких позивачу зменшено розмір пенсійних виплат з 01.11.2011 р., не були предметом розгляду у справі № 22а-4404/2011 та повязано із змінами в законодавстві, що регулюють спірні правовідносини, на які обґрунтовано послався суд першої інстанції.

Щодо позовних вимог про зобовязання здійснювати виплату призначеної на підставі постанови апеляційного суду Кіровоградської області, а Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, як зазначено позивачем у позові, від 26.04.2011 р. пенсії, то з вищенаведений підстав вони також є необґрунтованими.

Стосовно вимог про проведення перерахунку з 01.05.2016 р. розміру основної та додаткової пенсії на підставі постанови апеляційного суду Кіровоградської області від 26.04.2011 р. відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без зменшення її розміру, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до 1 категорії, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії, б) додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За приписами статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» інвалідам 3 групи, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього ж Закону розмір пенсії для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлений зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 3 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Державний бюджет України затверджується щорічно Верховною Радою України на період з 1 січня до 31 грудня, а за особливих обставин - на інший період (стаття 96 Конституції України).

Згідно з бюджетними призначеннями, враховуючи вимоги статей 95, 117 Конституції України та Бюджетного кодексу України, Кабінет Міністрів України щороку встановлює розмір державної пенсії і розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Частиною 2 статті 4 Бюджетного Кодексу України встановлено, що при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цьому Кодексу та Закону про Державний Бюджет України.

Відповідно до вимог п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» передбачено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявних фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Крім того, пунктом 26 Закону України від 28 грудня 2014 року N 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», згідно із Законом України від 28 грудня 2014 року N 80-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2015 року, установлено, що норми і положення статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України з 01 січня 2015 року.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що розмір пенсії позивачу виплачується з 01.05.2016 р. в розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України, а в постанові апеляційного суду Кіровоградської області від 26.04.2011 р. не встановлено будь-яких зобовязань для відповідача здійснювати виплату пенсії позивачу з цієї дати в іншому розмірі, то в цій частині позов також не підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, по суті позов вирішено правильно, але з помилковим застосуванням норм матеріального права, що є підставою для зміни судового рішення.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 183-2, 195, 197, 198, 201, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07.11.2016 р. в справі № 385/1419/16-а задовольнити частково.

Постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07.11.2016 р. в справі № 385/1419/16-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії змінити в частині обґрунтування висновків суду.

В іншій частини постанову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду у відповідності до ст. 183-2 КАС України є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко