Справа № 2а-101/11/0970
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"27" грудня 2016 р. Справа № 2a-101/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Боршовського Т.І.

за участю секретаря судового засідання Савченко Н.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача № 16/85 від 05.12.2016 року про часткову зміну та уточнення позовних вимог

в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Департамент будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації

про визнання незаконними дій та бездіяльності, скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання незаконними дій державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Івано-Франківської області щодо виконання судового рішення згідно виконавчого листа Івано-Франківського міського суду від 06.02.2016 року № 2-196; про скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Івано-Франківської області від 02.03.2006 року про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу Івано-Франківського міського суду від 06.02.2016 року № 2-196; та про зобовязання негайно поновити та продовжити примусове виконання судового рішення згідно виконавчого листа Івано-Франківського міського суду від 06.02.2016 року № 2-196.

Вказані позовні вимоги в цій адміністративній справі розглядаються згідно ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.01.2011 року про розєднання позову.

Протокольною ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.12.2016 року в порядку процесуального правонаступництва замінено відповідача в даній справі: Підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області на його правонаступника - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

05.12.2016 року позивач подав через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду заяву про часткову зміну та уточнення позовних вимог від 05.12.2016 року (вх. № 9924/16).

Позивач в судовому засіданні підтримав вказану заяву. Представник відповідача заперечив проти вказаної заяви.

Суд розглянувши подану заяву позивача про часткову зміну та уточнення позовних вимог від 05.12.2016 року встановив таке.

Відповідно до частини 1 статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. До початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. Заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв. У разі невідповідності такої заяви вимогам статті 106 цього Кодексу суд своєю ухвалою повертає її позивачу. Ухвала суду, прийнята за результатами розгляду питання про прийняття заяви про зміну позовних вимог, окремо не оскаржується.

Таким чином, з огляду вказані положення процесуального закону, можна дійти висновку про те, що збільшення або зменшення розміру позовних вимог допускається протягом всього часу судового розгляду справи, тоді як зміна підстав або предмету адміністративного позову можлива лише до початку судового розгляду справи по суті. При цьому, слід врахувати, що предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, розмір позовних вимог - це кількісна характеристика позовних вимог, підстава позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Збільшення або зменшення розміру позовних вимог передбачає зміну вимог у певному кількісному (цифровому) еквіваленті. Доповнення ж позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову. Зміна (збільшення або зменшення) позовних вимог повинна стосуватися тих спірних правовідносин, які вже винесені на розгляд і вирішення суду. Нею не повинно підмінюватися подання нового адміністративного позову. Суд при вирішенні питання про задоволення клопотання про зміну позовних вимог повинен визначити (перевірити), чи така зміна предмету або підстав позову зроблена в межах спірних правовідносин. В той же час заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені Кодексом адміністративного судочинства України для позовних заяв.

Суд встановив, що ОСОБА_1 в заяві про часткову зміну та уточнення позовних вимог від 05.12.2016 року вказав вісім позовних вимог. Також позивач просив суд у вказаній заяві розглядати його позовній вимоги в цій адміністративній справі у редакції, викладеній в заяві від 05.12.2016 року.

Так, в пункті 1 заяви від 05.12.2016 року, позивач просить суд встановити, що 19.01.2006 року на дату набуття чинності рішення Івано-Франківського міського суду від 01.08.2005 року про стягнення на користь позивача з УКБ ОДА середнього заробітку та моральної шкоди в УКБ ОДА не було жодної посадової особи, не могло бути (боржника) сторони виконавчого провадження (державний виконавець після відкриття виконавчого провадження мав замінити боржника на його правонаступника), не могло бути ліквідаційної комісії УКБ ОДА (правомочна особа не встановлювала строків початку ліквідації УКБ ОДА, не подавала до державного реєстратора документи для внесення до ЄДР запису про рішення засновника про припинення УКБ ОДА; не починалася ліквідація УКБ ОДА: з дати прийняття рішення про ліквідацію УКБ ОДА не припинялися функції державного органу Івано-Франківської ОДА, а саме будівництво за державні кошти, не проводилася інвентаризація, не складалися акти звірки з дебіторами та кредиторами, не складався проміжний ліквідаційний баланс, не проводилися розрахунки з кредиторами та дебіторами, не складався ліквідаційний баланс).

Суд розглянувши заяву позивача від 05.12.2016 року в цій частині, дійшов висновку, що вона містить новий предмет та підстави позову, оскільки не стосується спірних правовідносин, що є предметом даного судового розгляду: правомірності дій, рішень державного виконавця у виконавчому провадженні, а саме правомірності дій державного виконавця щодо виконання судового рішення згідно виконавчого листа Івано-Франківського міського суду від 06.02.2016 року № 2-196 та правомірності прийняття постанови від 02.03.2006 року про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу Івано-Франківського міського суду від 06.02.2016 року № 2-196. При цьому, вищезгадана позовна вимога заявлена не до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, а фактично до нового відповідача - УКБ ОДА.

Також суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 1 статті 137 КАС України, заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв, що передбачені статтею 106 КАС України. В свою чергу, пунктом 4 частини 1 статті 106 КАС України встановлено, що у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і пятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Так, відповідно до частини 4 статті 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Як видно зі змісту наведеної позовної вимоги, ОСОБА_1 просить суд встановити на вказану дату певні обставини, що по суті є вимогою про встановлення юридичного факту, розгляд яких згідно частини 2 статті 17, частини 4 статті 105, пункту 4 частини 1 статті 106 КАС України не віднесено до компетенції адміністративного суду, а такі способи захисту порушеного права не відповідають вимогам вказаних норм процесуального закону.

Аналогічні зауваження щодо недотримання вимог частини 1 статті 137, пункту 4 частини 1 статті 106 КАС України стосуються також заявлених ОСОБА_1 таких позовних вимог:

- пункт 2 заяви від 05.12.2016 року, в якій зазначено таку вимогу: встановити, що все майно, права та обовязки передані Управлінням капітального будівництва облдержадміністрації Головному управлінню будівництва архітектури та житлово-комунального господарства облдержадміністрації до 19.01.2006 року, до набуття чинності рішення Івано-Франківського міського суду від 01.08.2005 року про стягнення на користь позивача з УКБ ОДА середнього заробітку та моральної шкоди (завдання і функції Івано-Франківської облдержадміністрації, які виконувало УКБ ОДА виконує Департамент будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської облдержадміністрації);

- пункт 3 заяви від 05.12.2016 року, в якій зазначено таку вимогу: встановити, що залишок коштів, що були зароблені Управлінням капітального будівництва облдержадміністрації на власне утримання (оплата праці, інші видатки) передані 30.12.2005 року Управлінням капітального будівництва ОДА правонаступнику Головному управлінню будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства облдержадміністрації;

- пункт 5 заяви від 05.12.2016 року, в якій зазначено таку вимогу: встановити те, що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не існує законом встановленого запису, про призначення ліквідаційної комісії УКБ ОДА (не існувало, призначеної у законний спосіб, правомочною особою ліквідаційної комісії УКБ ОДА, не подавалися документи до державного реєстратора для внесення до ЄДР запису про призначення ліквідаційної комісії УКБ ОДА, не подавалися документи для внесення до ЄДР запису про зміну прізвища посадової особи, яка має право вчиняти дії від імені УКБ ОДА без довіреності).

Що стосується вимоги, зазначеної в пункті 4 заяви від 05.12.2016 року, в якій позивач просить суд, встановити, що державний виконавець постановив 20.02.2006 року постанову про відкриття виконавчого провадження з порушенням строку, що встановлений законом (зумовлено порушенням посадовими особами ДВС строків передачі виконавчого листа № 2-196 до державного виконавця та порушенням головним державним виконавцем строків відкриття виконавчого провадження з порушенням про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 14.01.2003 року по 01.08.2005 року), то суд вважає, що вказана вимога не відповідає способам захисту порушеного права, передбаченим частиною 4 статті 105, пунктом 4 частини 1 статті 106 КАС України.

Щодо вимоги зазначеної в пункті 8 заяви від 05.12.2016 року про визнання незаконною та скасування постанови головного державного виконавця відділу ПВР ДВС України від 16.05.2014 року про закінчення виконавчого провадження № 43188981 про стягнення на користь позивача з Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської ОДА заробітної плати за час вимушеного прогулу з 14.01.2003 року по 01.08.2005 року (із зазначеної суми підлягають стягненню обовязкові внески і платежі), то суд вважає, що доповнення даною вимогою первинних позовних вимог не є заявою про збільшення позовних вимог, а фактично є заявою, якою змінено як предмет, так і підстави адміністративного позову, оскільки така вимога заявлена до нового відповідача, не була заявлена в первинній позовній заяві.

Щодо решти позовних вимог, вказаних позивачем в заяві про часткову зміну та уточнення позовних вимог від 05.12.2016 року, а саме: пункти 6 та 7, якими позивач просить суд: визнати постанову головного державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 02.03.2006 року з примусового виконання судового рішення за виконавчим листом від 06.02.2006 року № 2-196 про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди незаконною та скасувати цю постанову; визнати рішення дії та бездіяльність посадових осіб ДВС Івано-Франківської області щодо невиконання судового рішення, згідно виконавчого листа Івано-Франківського міського суду від 06.02.2006 року № 2-196 про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди неправомірними, - то суд вважає, що заява в цій частини відповідає вимогам частини 1 статті 137 та пункту 4 частини 1 статті 106 КАС України.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку заяву позивача про часткову зміну та уточнення позовних вимог від 05.12.2016 року прийняти до розгляду в частині вимог, вказаних в пунктах 6, 7 цієї заяви, а саме: визнати постанову головного державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 02.03.2006 року з примусового виконання судового рішення за виконавчим листом від 06.02.2006 року № 2-196 про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди незаконною та скасувати цю постанову; визнати рішення дії та бездіяльність посадових осіб ДВС Івано-Франківської області щодо невиконання судового рішення, згідно виконавчого листа Івано-Франківського міського суду від 06.02.2006 року № 2-196 про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди неправомірними. Заяву позивача про часткову зміну та уточнення позовних вимог від 05.12.2016 року в частині решти вимог, а саме вказаних в пунктах 1, 2, 3, 4, 5, 8, з огляду на положення частини 1 статті 137 КАС України, суд дійшов висновку повернути її позивачу.

Керуючись ст.ст. 17, 105, 106, 137, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про часткову зміну та уточнення позовних вимог від 05.12.2016 року прийняти до розгляду в частині вимог: визнати постанову головного державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 02.03.2006 року з примусового виконання судового рішення за виконавчим листом від 06.02.2006 року № 2-196 про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди незаконною та скасувати цю постанову; визнати рішення дії та бездіяльність посадових осіб ДВС Івано-Франківської області щодо невиконання судового рішення, згідно виконавчого листа Івано-Франківського міського суду від 06.02.2006 року № 2-196 про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди неправомірними.

Заяву про часткову зміну та уточнення позовних вимог від 05.12.2016 року в решті вимог повернути позивачу.

Ухвала суду окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Суддя /підпис/ ОСОБА_3

Ухвала складена в повному обсязі 27.12.2016 року.