Справа № 813/8682/13-а
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 грудня 2016 року м. Київ К/800/36121/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Олексієнко М.М. вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги представника Міністерства оборони України на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 7 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності,
В С Т А Н О В И В :
У грудні 2016 року представник Міністерства оборони України звернувся з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 7 вересня 2016 року, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 1 групи інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби. Зобов`язано відповідача призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням 1 групи інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби на підставі статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у порядку і розмірі, що визначені пунктом 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499. У решті в задоволенні позову відмовлено.
Ставиться вимога про скасування рішення апеляційного суду і залишення в силі рішення першої інстанції Вказується на те, що позивач пропустив строки звернення до адміністративного суду, Міністр оборони України, як головний розпорядник коштів, рішення про виплату допомоги не приймав.
Вивчивши зміст касаційної скарги, суддя приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Відповідно до положень, передбачених пунктом 5 частини п`ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі у випадку, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.
За змістом цієї норми касаційна скарга є необґрунтованою, якщо викладені в ній доводи не містять посилань на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права або такі посилання є безпідставними.
Доводи, викладені в касаційній скарзі, є безпідставні.
Відповідно до статті 41 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-ХІІ).
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом № 2011-ХІІ.
Розділом ІІ цього Закону встановлені права військовослужбовців, зокрема, щодо грошового забезпечення.
Частиною другою статті 16 Закону № 2011-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб (далі - Порядок), встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 1 січня 2007 року, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.
Згідно з абзацом 6 підпункту 4 пункту 2 Порядку у разі встановлення більшого відсотка втрати працездатності або в разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Аналізуючи наведені норми законодавства, Верховний Суд України в рішенні від 18 листопада 2014 року (справа №21-446а14) дійшов наступного висновку. Виходячи з буквального тлумачення статті 16 Закону № 2011-ХІІ, право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
Як установлено судами попередніх інстанцій, позивачу 13 липня 2006 року установлено 3 групу інвалідності, а 9 лютого 2010 року 1 групу інвалідності по причині захворювання, яке одержане в період проходження військової служби.
Апеляційний суд також врахував стан здоров`я позивача і правомірно поновив йому строки звернення до адміністративного суду.
З урахуванням зазначеного, керуючись статями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Міністерства оборони України на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 7 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Олексієнко