Справа № 334/9991/15-а (2-а/334/36/16)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2016 рокусправа № 334/9991/15-а (2-а/334/36/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Суховаров А.В. Головко О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Запорізької митниці ДФС на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 13 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької митниці ДФС, третя особа ТОВ «Кліон» про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Запорізької митниці ДФС, в якому просив скасувати Постанову в справі про порушення митних правил №0266/11200/15 від 10.11.2015 винесену Запорізькою митницею ДФС.

Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 13 червня 2016 року позов задоволено. Скасовано постанову Запорізької митниці ДФС в справі про порушення митних правил від 10.11.2015 року № 0266/11200/15 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 121 254,57 грн.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, позивач, посилаючись на її безпідставність, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

У відповідності до вимог статті 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що Постановою в справі про порушення митних правил за №0266/11200/15 від 10.11.2015, прийнятою посадовою особою Запорізької митниці ДФС, визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 121254,57 грн. (а.с.6)

Підставою для винесення постанови в справі про порушення митних правил стало наступне.

13.08.2015 управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Запорізької митниці ДФС отримано лист №29121/7/99-99-26-03-03-17 Департаменту аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням із відповіддю митних органів Королівська Іспанія від 03.07.2015 №Е2015 UA 00120 SF щодо вартості товару, відправленого фірмою «Mar Do Suido S.L.U.» на адресу ТОВ «Кліон».

Товар, а саме «риба морожена - барабулька ціла», було подано ТОВ «Кліон» до митного оформлення за митною декларацією ІМ 40АА №112050000/2013/012917 від 29.05.2013.

ТОВ «Кліон» за отриману продукцію розраховувалося саме з компанією «Gold Fish Export Inc.» (Панама), сплачуючи за її інвойсом №106/13Б від 29.03.2013 на суму 35186,20 Євро.

Так, згідно відомостей, зазначених у МД, відправником товару є компанія «Mapexel S.L.» (Іспанія) за дорученням компанії «Gold Fish Export Inc.» (Панама), отримувачем товару є ТОВ «Кліон» (Україна).

Поставка вищевказаного товару відбулась на підставі контракту №UKR-08 від 02.06.2008 із додатковими угодами від 22.12.2009, 20.12.2010, 28.12.2011, 21.12.2012, укладеного між компанією «Gold Fish Export Inc.» та ТОВ «Кліон».

При декларуванні товару «Риба морожена - барабулька» загальною вагою 25133кг вартість 1,40 Євро за 1 кг загальною вартістю 35186,20 Євро за митною декларацією №112050000/2013/012917 від 29.05.2013, декларантом ТОВ «Кліон» подано повний пакет документів, що підтверджує заявлену ціну відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України:

- контракт №UKR-08 від 02.06.2008, укладений між компанією «Gold Fish Export Inc.» та ТОВ «Кліон»;

- додаткові угоди до вказаного контракту про продовження його дії включно по 2013 рік;

- специфікацію №106/13 від 29.03.2013 до вказаного контракту;

- інвойс компанії «Gold Fish Export Inc.» №106/13Б від 29.03.2013 на суму 35186,20 Євро;

- заява про купівлю іноземної валюти або банківських металів №311 від 25.04.2013 та платіжне доручення в іноземній валюті та банківських металах №306 від 25.04.2013 на здійснення оплати ТОВ «Кліон» на користь компанії «Gold Fish Export Inc.»;

- морський коносамент №SEJ087696 від 12.04.2013;

- декларацію виробника б/н від 12.04.2013;

- сертифікат якості №1-2013 від 19.03.2013.

Вищевказані документи підтверджують ціну товару «Риба морожена - барабулька» - 1,40 Євро за 1 кг., загальною вартістю 35186,20 Євро, з якою не погодилась Запорізька митниця ДФС та винесла рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2013/000436/2 від 29.05.2013.

Відповідно до змісту вказаного рішення про коригування митної вартості, митниця здійснила коригування в бік збільшення ціни на барабульку до 1,7468 Євро за 1 кг.

Так, інвойс №А130260 від 21.03.2016 компанія «Mapexel S.L.»оформита на покупця - компанію «Gold Fish Export Inc.». Компанія «Gold Fish Export Inc.» пояснює продаж товару за ціною, нижчою ніж ціна покупки, взятими на себе контрактними зобов'язаннями з ТОВ «Кліон», крім того вона не могла продавати в Україну продукцію за цінами, сформованими на підставі завищених порівняно із ринковими закупівельних цін, інакше в той час вона не змогла б конкурувати з іншими іноземними постачальниками на ринку України. Збитків панамська компанія «Gold Fish Export Inc.» не понесла, оскільки загальний баланс правочинів є позитивним.

На підтвердження заявленої митної вартості товару, позивачем надано експертний висновок №ОИ-641 від 01.12.2015 Запорізької Торгово-промислової палати, який містить вказівку, що ринкова вартість товару в цілому відповідає ціні заявленій у вказаній вище митній декларації. У даному висновку наведена ринкова вартість товару, аналогічного заявленому у вказаній вище митній декларації. Так, ціни на барабульку цілу морожену за період грудень 2012 р. - жовтень 2013 р. такі: мінімальна - 1,13 Євро, максимальна - 1,74 Євро.

Таким чином, заявлена декларантом ТОВ «Кліон» вартість, виходячи з цін на барабульку 1,40 Євро за 1 кг, відповідала ринковій вартості.

Згідно частини 3 статті 53 МК України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.

Під час розмитнення ТОВ «Кліон» товару «риба морожена - барабулька ціла» митним органом не витребовувалися додаткові документи для перевірки митної вартості, а також не зазначено підстав для направляння відповідних запитів до Королівства Іспанії, як і не подано доказів наявності обставин, які слугують підставами для такого витребування. Ані в запиті до митних органів Королівства Іспанії, ані в протоколі про порушення митних правил №0248/11200/15 не зазначено законних підстав надіслання вказаного запиту, як це передбачено п. 1 Порядку направлення запитів Державної митної служби України до митних служб іноземних держав або їх інформування, затвердженого Наказом Державної митної служби України № 639 від 06.07.2005 року.

Відповідно до статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а згідно з ч. 1 ст. 51 МК, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст. 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 58 МК, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Положеннями статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

З аналізу статті 53 МК України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до частини 6 статті 54 МК, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

З аналізу вищезазначених норм чинного законодавства вбачається, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Судом встановлено, що декларантом (позивачем у справі) для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару було надано всі необхідні документи.

TOB «Кліон» дотримувалось умов визначених в укладеному з компанією «Gold Fish Export Inc.» контракті та сплачено грошові кошти за придбаний товар відповідно до ціни, зазначеної в інвойсі вказаної компанії №106/13Б від 29.03.2013 р. р. у сумі 35 186,20 Євро. Так, при розмитненні придбаного товару у Запорізької митниці не виникало сумнівів щодо зазначеної ціни товару.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 485 МК України, тобто заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 13 червня 2016 року у справі №334/9991/15-а (2-а/334/36/16) - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій сторонам, та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко