Справа № 804/7279/16
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
03 листопада 2016 р.Справа №804/7279/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Гончарова І.А., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії №2 Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент захисту економіки національної поліції України про визнання незаконним та скасування рішення, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії №2 Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент захисту економіки національної поліції України в якому просить:
- визнати незаконним та скасувати рішення (висновок) Національної поліції України в особі Центральної атестаційної комісії №2 Національної поліції від 03.10.2016 та зазначені в розділі ІV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: «4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке прийняте щодо ОСОБА_1.
Ухвалою від 03 листопада 2016 року було відкрито провадження у справі.
Також позивачем було подано клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії рішення (висновку) Центральної атестаційної комісії №2 Національної поліції від 03 жовтня 2016 року складеного відносно старшого оперуповноваженого управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_1, до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.
Вказане клопотання обгрунтовано тим, що існує очевидна небезпека порушення прав позивача, шляхом його звільнення із займаної посади на виконання оскаржуваного рішення. На думку позивача, реалізація оскаржуваного рішення та його звільнення призведе до неможливості відновлення прав у подальшому, оскільки така посада вже буде зайнята іншою особою, законних підстав для звільнення якої не буде. З таких міркувань позивач вважає, що в разі задоволення позову судове рішення у даній справі буде неможливо реалізувати, тому просив забезпечити позов.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Згідно ч. 4 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.
З вищенаведеної норми вбачається, що обов'язковою умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та охоронюваним законом інтересам позивача, захист яких стане неможливим без вжиття таких заходів. При цьому, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, у зв'язку із чим, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять переконливих відомостей про наявність ознак, які вказували б на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
При цьому, суд зазначає, що у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.
Відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Тобто, у разі встановлення факту звільнення без законної підстави або з порушенням передбаченого законом порядку суд зобов'язаний поновити працівника на попередній роботі.
Таким чином, позивачем не доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до прийняття рішення в адміністративній справі, тому клопотання про забезпечення позову є необгрунтованим.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії №2 Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент захисту економіки національної поліції України про визнання незаконним та скасування рішення (висновок) Національної поліції України в особі Центральної атестаційної комісії №2 Національної поліції від 03.10.2016 та зазначені в розділі ІV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: «4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке прийняте щодо ОСОБА_1 - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2