Справа № 643/6746/16-а
Суддя: Ференчук О. В.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/6746/16-а
Провадження № 2-а/643/226/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.12.2016 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Ференчук О. В.,

секретаря Петровій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій незаконними, зобов`язання здійснити перерахунок грошового забезпечення, провести нарахування та виплату незаконно утриманих із грошового забезпечення грошових коштів, визнання незаконним та скасування пункту наказу,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій незаконними, зобов`язання здійснити перерахунок грошового забезпечення, провести нарахування та виплату незаконно утриманих із грошового забезпечення грошових коштів, визнання незаконним та скасування пункту наказу.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 . В червні місяці 2014 року був відряджений для виконання бойових завдань в зону проведення Антитерористичної операції на території Донецької області з місцем тимчасової дислокації в м. Краматорську на аеродромі військової частини НОМЕР_2 (польовий табір " ІНФОРМАЦІЯ_1 ").10.12.2014 року близько 21-00 год. та 21-30 год. при проходженні позивачем служби в зазначеному вище таборі військової частини та в результаті здійснення ним отоплення палатки, в якій мешкали військовослужбовці, в тому числі і він, мало місце випадкове її возгорання, що призвело до знищення військового та іншого майна. За даним фактом, у відношенні позивача було порушено кримінальне провадження за ч. 1 ст. 412 КК України (необережне знищення зброї, бойових припасів та іншого військового майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах), в рамках якого було проведено економічну експертизу № 1199 від 09 лютого 2015 року, та яка встановила загальний розмір завданих збитків, а саме 150 538 грн. 12 коп. Завдану матеріальну шкоду в розмірі 150 538 грн. 12 коп. позивач зазначає, що повністю відшкодував, але відповідач продовжує до сьогоднішнього часу утримувати з його грошового забезпечення 20 % у рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22 грудня 2014 року № 863, з чим позивач категорично не погоджується та вважає такі дії незаконними та несправедливими.

Позивач в судове засідання не з`явився, але направив свого представника - Головашич Ю. О., яка прохала розглянути справу без участі позивача та її, як представника, прохала позов задовольнити в повному обсязі, про що написала письмову заяву.

Представник відповідача в зал судового засідання не з`явився, але натомість зі сторони відповідача неодноразово були направлені клопотання про перенесення судового засідання. Два рази суд переносив судові засідання, а саме 25.10.2016 року, 11.11.2016 року, але останні зазначені відповідачем причини, на підставі яких останній прохав перенести вкотре судове засідання, а саме відсутність коштів, суд вважає безпідставними та таким, що затягує розгляд даної справи, що є неприпустимим. За таких обставин, суд вважає за можливим розглянути дану справу за наявними в даній справі матеріалами.

Дослідивши наявні матеріали даної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій незаконними, зобов`язання здійснити перерахунок грошового забезпечення, провести нарахування та виплату незаконно утриманих із грошового забезпечення грошових коштів, визнання незаконним та скасування пункту наказу, підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 15.07.2011 року між позивачем, ОСОБА_1 , та Міністерством оборони України в особі Командувача сухопутних військ Збройних Сил України генерал-полковника ОСОБА_2 було укладено контракт на проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на 3 (три роки) (а.с.12-16).

На підставі Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 221 від 05 листопада 2011 року позивача, ОСОБА_1 , старшину 1-ої статті, було зараховано до списків особового складу даної частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого розвідника 2-го загону.

Наказом командира зазначеної вище військової частини від 01 червня 2014 року за № 136 позивач, ОСОБА_1 , старшина 1-ої статті у складі зведеного підрозділу 2-го загону військової частини НОМЕР_1 був відряджений для виконання бойових завдань в зону проведення Антитерористичної операції на території Донецької області з місцем тимчасової дислокації в м. Краматорську на аеродромі військової частини НОМЕР_2 (польовий табір " ІНФОРМАЦІЯ_1 ").

10.12.2014 року при проходженні позивачем служби в зазначеному вище таборі військової частини та в результаті здійснення ним отоплення палатки, в якій мешкали військовослужбовці, в тому числі і він, мало місце випадкове її возгорання, що призвело до знищення військового та іншого майна.

22.12.2014 року командиром військової частини НОМЕР_1 капітана 1 рангу ОСОБА_3 було видано наказ за № 863 «Про результати службового розслідування по факту пожежі в зоні проведення АТО в Донецькій області м. Краматорськ у базовому таборі «Сармат» в розташуванні 2-го загону військової частини НОМЕР_1 » (а.с.17-21).

За даним фактом, у відношенні позивача, ОСОБА_1 , було порушено кримінальне провадження № 0000093 від 24.02.2015 року за ч. 1 ст. 412 КК України (необережне знищення зброї, бойових припасів та іншого військового майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах).

В рамках кримінального провадження було проведено судову економічну експертизу, в результаті якої був складений висновок № 1199 від 09 лютого 2015 року. Згідно даного висновку вартість знищених товарно-матеріальних цінностей (зброя, бойові припаси, та інше військове майно) військової частини НОМЕР_1 складає в сумі 150 538 грн. 12 коп.

Завдану матеріальну шкоду в розмірі 150 538 грн. 12 коп. позивач, ОСОБА_1 , повністю відшкодував, про що свідчить квитанція від 17.02.2015 року про сплату грошової суми в розмірі 38 000 грн., квитанція від 21.02.2015 року про сплату грошової суми в розмірі 62 000 грн., квитанція від 21.02.2015 року про сплату грошової суми в розмірі 400 грн., квитанція від 24.02.2015 року про сплату грошової суми в розмірі 49 756 грн., квитанція від 05 березня 2015 року про сплату грошової суми в розмірі 783 грн. (а.с.26-29).

У зв`язку з повним добровільним відшкодуванням матеріальної шкоди, щирим каяттям, активно сприяючи розкриттю злочину, вперше вчинивши необережний злочин середньої тяжкості, ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 06 березня 2015 року по справі № 234/2327/15-к позивача, ОСОБА_1 , було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, а кримінальне провадження № 0000093 від 24.02.2015 року за обвинуваченням позивача, ОСОБА_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ст. 412 ч.1 КК України, було закрито.

Не зважаючи на те, що шкода, завдана державі в розмірі 150 538 грн. 12 коп., що встановлена експертом в рамках кримінального провадження, позивач повністю сплатив, тобто поніс повну матеріальну відповідальність, про що повідомив про це командира військової частини НОМЕР_1 м. Очаків Миколаївської області телеграмою від 24 лютого 2015 року, з нього продовжують щомісячно утримувати 20% грошового забезпечення згідно п. 7 Наказу за № 863 «Про результати службового розслідування по факту пожежі в зоні проведення АТО в Донецькій області м. Краматорськ у базовому таборі «Сармат» в розташуванні 2-го загону військової частини НОМЕР_1 ».

Таке щомісячне грошове утримання з позивача є протиправним та таким, що грубо порушує його права та законні інтереси на отримання повного грошового забезпечення у відповідності до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII».

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII, із змінами і доповненнями (далі - Закон №2011-XII), відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» гарантує військовослужбовцям матеріальне та інше забезпечення у розмірах, що стимулюють заінтересованість громадян України у військовій службі.

Ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

Відповідно до ст. 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця та підлягає індексації відповідно до закону.

Таким чином, грошове забезпечення гарантоване державою і ніхто не може військовослужбовця незаконно його позбавити.

Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, врегульовано Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року № 243/95-ВР.

Пунктом 10 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі визначено, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну недбалим виконанням ними службових обов`язків, передбачених військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, несуть матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення.

Згідно з п. 25 вказаного Положення під місячним грошовим забезпеченням офіцерського (начальницького) складу і військовослужбовців, які проходять службу за контрактом, слід розуміти посадовий оклад разом з окладом за військове (спеціальне) звання і процентною надбавкою за вислугу років, а військовослужбовців строкової військової служби - посадовий оклад.

Позивач розмір заподіяної шкоди погасив ще в лютому 2015 року, а відповідь відповідача від 03.11.2015 року про те, що станом на жовтень 2015 рік загальний розмір щомісячних утримань з грошового забезпечення позивача складає 8 503 грн. 81 коп., повністю підтверджує незаконні дії відповідача.

Крім того, відповідно до п. 4 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі визначено, що у разі притягнення особи, яка заподіяла матеріальну шкоду державі, до кримінальної відповідальності командир (начальник) військової частини зобов`язаний подати щодо неї цивільний позов до суду на суму невідшкодованої шкоди.

Але, цивільний позов як в рамках кримінального провадження, так і в окремому провадженні відповідач не заявив. А тому, відповідач не виконав свого обов`язку на стягнення невідшкодованої суми з позивача, якщо така дійсно має місце, а самостійно на власний розсуд проводить утримання грошового забезпечення з позивача, що є не законним.

Крім того, розслідування не проводиться, якщо причини, розмір шкоди та винних осіб встановлено в ході ревізії (перевірки), інвентаризації, дізнання, попереднього слідства або судом.

А тому, суд погоджується з твердженням позивача про те, що такі дії відповідача грубо порушують ст. 61 Конституції України, яка наголошує, що «Ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення».

Відповідач зі своєї сторони не довів правомірності своїх дій, не виконав вимог ст. 71 КАС України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимоги про визнання незаконним та скасувати п. 7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 капітана 1 рангу ОСОБА_3 від 22.12.2014 року за № 863 «Про результати службового розслідування по факту пожежі в зоні проведення АТО в Донецькій області м. Краматорськ у базовому таборі «Сармат» в розташуванні 2-го загону військової частини НОМЕР_1 » суд задовольняє її виходячи з наступного.
П. 7 Наказу від 22.12.2014 року має триваючий характер, на підставі якого проводиться утримання з позивача з урахуванням кратності на підставі п. 13 та 25 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, на погашення шкоди, якої вже не існує, на сьогодні вже є не актуальним, а тому підлягає негайному скасуванню.

У наказі жодним чином не зазначено перелік майна, що затверджується КМУ, яке відшкодовується в кратному співвідношенні до його вартості та не зазначено яке ж саме кратне співвідношення зазначається, та не зазначений загальний розмір завданої матеріальної шкоди, чим це підтверджується, що свідчить про незаконність такого пункту наказу.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача, військову частину НОМЕР_1 , код 07962400, м. Очаків Миколаївської області, провести індексацію утриманого грошового забезпечення позивача ОСОБА_1 , за період з січня 2015 року та по сьогоднішній час та зобов`язати виплатити позивачу, ОСОБА_1 , нараховану суму індексації грошового забезпечення суд задовольняє її виходячи з наступного.

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Отже, основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-III та Порядком №159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі грошового забезпечення). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування. Тобто, за Законом № 2050-III компенсації підлягають лише нараховані грошові доходи.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд перевіряє, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, безсторонньо, розсудливо та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Керуючись ст. ст. 4-9, 70-71, 79, 86, 159-163, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій незаконними, зобов`язання здійснити перерахунок грошового забезпечення, провести нарахування та виплату незаконно утриманих із грошового забезпечення грошових коштів, визнання незаконним та скасування пункту наказу задовольнити.

Визнати дії відповідача, військової частини НОМЕР_1 , код НОМЕР_3 , м. Очаків Миколаївської області, незаконними щодо утримання з належного позивачу ОСОБА_1 грошового забезпечення у розмірі 20 %.

Зобов`язати відповідача, військову частину НОМЕР_1 , код НОМЕР_3 , м. Очаків Миколаївської області здійснити перерахунок грошового забезпечення належного позивачу, ОСОБА_1 , за період з січня 2015 року та по сьогоднішній час.

Зобов`язати відповідача, військову частину НОМЕР_1 , код НОМЕР_3 , м. Очаків Миколаївської області, провести нарахування та виплату незаконно утриманого грошового забезпечення за період з січня 2015 року та по сьогоднішній час на користь позивача, ОСОБА_1 .

Зобов`язати відповідача, військову частину НОМЕР_1 , код 07962400, м. Очаків Миколаївської області, провести індексацію утриманого грошового забезпечення позивача ОСОБА_1 , за період з січня 2015 року та по сьогоднішній час та зобов`язати виплатити позивачу, ОСОБА_1 , нараховану суму індексації грошового забезпечення.
Визнати незаконним та скасувати п. 7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 капітана 1 рангу ОСОБА_3 від 22.12.2014 року за № 863 «Про результати службового розслідування по факту пожежі в зоні проведення АТО в Донецькій області м. Краматорськ у базовому таборі «Сармат» в розташуванні 2-го загону військової частини НОМЕР_1 ».
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Ференчук