Справа № 612/772/16-а
Суддя: Мороз О. І.
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №612/772/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Мороза О.І., за участю секретаря Коняєвої Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області про визнання незаконним та скасування рішення ХLIУ сесії VI скликання Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області від 18 червня 2015 року «Про затвердження ставок земельного податку на 2016 рік по Берестівській сільській раді та надання пільг по сплаті земельного податку» №71/VI»,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області в якому, з урахуванням уточнень позову, просить визнати незаконним та скасувати рішення ХLIУ сесії VI скликання Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області від 18 червня 2015 року «Про затвердження ставок земельного податку на 2016 рік по Берестівській сільській раді та надання пільг по сплаті земельного податку» №71/VI" (надалі - Рішення сесії). Також просить вважати причину пропуску строків звернення до суду поважними та поновити цей строк ( а.с.2-6,137-139). В обґрунтування позову посилається на наступне.

Зазначає, що предметом цього позову є визнання незаконним та скасування зазначеного вище Рішення сесії. Про існування цього рішення йому стало відомо 22 серпня 2016 року коли він став цікавитися нарахуванням та сплатою земельного податку про що свідчить його заява до Лозівської ОДПІ. Зі змістом рішення він ознайомився 30 вересня 2016 коли воно було йому надане депутатами сільської ради ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Вказує, що Рішення сесії є регуляторним актом а тому, відповідно до ст.ст. 5,8,9,33-35,36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» радою мав би бути проведений аналіз регуляторного впливу даного рішення зі складенням окремого документа, який би містив обґрунтування необхідності державного регулювання шляхом прийняття регуляторного акта, аналіз впливу, який справлятиме регуляторний акт на ринкове середовище, забезпечення прав та інтересів суб'єктами господарювання, громадян та держави, а також обґрунтування відповідності проекту регуляторного акта принципам державної регуляторної політики.

Рішення сесії мало бути належним чином оприлюднене з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань відповідно до вимог ч.5 ст.12 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Вказує, що єдиним доказом оприлюднення рішення сесії є довідка Близнюківської районної ради Харківської області від 31.10. 2016 №01-41/189 про те, що спірне рішення було оприлюднене 17.07. 2015 на офіційному сайті Близнюківської районної ради - http:blizn.at.ua.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 на задоволенні позову наполягали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві з урахуванням уточнення. Вказували на несправедливість збільшення податку за Рішенням сесії з 0.1% до 1%.

Представник відповідача - Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області сільський голова Коваленко В.І., у попередньому судовому засіданні позов не визнав повністю, надав на підтвердження своїх заперечень письмові докази які долучені до справи(а.с.86-98,130).

У відкритому судовому засіданні, при розгляді справи по суті, він позов визнав повністю. Визнання нічим не мотивував, письмову заяву, відповідно до ч.1 ст. 112 КАС України на той час не надав.

Ухвалою суду від 13 грудня 2016 року визнання адміністративного позову представником відповідача не було прийнято, розгляд справи продовжено за правилами Глави 3 КАС України(а.с.135,136).

На виконання вимог ч.3 ст.171 КАС України ухвалою судді від 08.11. 2016 відповідача - Берестівську сільську раду Близнюківського району Харківської області було зобов'язано у виданні, в якому Рішення сесії мало б бути оприлюднене, розмістити оголошення про розгляд цієї адміністративної справи у суді (а.с.14).

Довідкою редакції Близнюківської районної громадсько-інформаційної газети «Нове життя» від 28.11. 2016 №104 та сторінкою газети підтвержено, що оголошення розміщене в газеті №93-94 від 19 листопада 2016 року(а.с.84,85). Із опублікованого оголошення вбачається, що особою яка його подала є Берестівська сільська рада. Таким чином наведеним спростовується твердження представника позивача ОСОБА_4 про те, що оголошення начебто розміщене у газеті не відповідачем а судом.

Попереднє судове засідання у справі проведене 06 грудня 2016 року. Отже вимоги ч. 5 ст. 171 КАС України щодо опублікування оголошення не пізніше як за сім днів до судовго розгляду, дотримані.

Суд, на підставі ч.6 ст.171 КАС України вважає, що всі заінтересовані особи належним чином повідомлені про судовий розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, свідків, безпосередньо, всебічно повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність у задоволенні позову в частині визнання незаконним та скасування Рішення сесії, відмовити, виходячи із наступного.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Конституційним Судом України у рішенні від 16 квітня 2009 року №-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначено, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Рішення органу місцевого самоврядування про затвердження ставок земельного податку є нормативним актом, оскільки встановлюють, змінюють чи припиняють норми права (розмір ставок земельного податку), мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово.

Отже суд погоджується із твердженням позивача, що спірне рішення є нормативно-правовим актом.

Особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та інших суб'єктів владних повноважень встановлено статтею 171 КАС України.

Відповідно до частини другої вказаної статті право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є громадянином України який зареєстрований в с. Берестове Близнюківського району Харківської області, що вбачається з його паспорта(а.с.8)

Він є платником земельного податку з фізичних осіб. Зокрема такий податок йому Лозівською ОДПІ ГУ ДФС нараховано за 2016 рік. Податкове повідомлення-рішення № 91134-1302 від 13.09. 2016(а.с.25) Отже ОСОБА_1 є суб'єктом до якого застосовано цей нормативно-правовий акт.

За приписами ст.19 Конституції України, відповідач зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірним є рішення ХLIУ сесії VI скликання Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області від 18 червня 2015 року «Про затвердження ставок земельного податку на 2016 рік по Берестівській сільській раді та надання пільг по сплаті земельного податку» №71/VI»(а.с.60 )

Підставою для визнання незаконним та скасування цього рішення позивач вважаєте, що воно прийняте всупереч вимогам Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Суд з таким твердженням не погоджується, оскільки воно не ґрунтується на законі. Так, в силу ст. 1 Податкового кодексу України цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до ст.8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Згідно із п. 8.3. ст. 8 Податкового кодексу України до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

В пункті 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 28.12.2014 року № 71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набув чинності 01.01.2015 року, зазначено: рекомендувати органам місцевого самоврядування у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Установити, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Таким чином на підставі цього закону сільська рада, приймаючи спірне рішення, не могла керуватися нормами Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» оскільки він щодо спірних правовідносин у 2015 році не діяв.

Крім того судом встановлено, що Рішенням ХLIУ сесії VI скликання Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області від 18 червня 2015 року «Про затвердження ставок земельного податку на 2016 рік по Берестівській сільській раді та надання пільг по сплаті земельного податку» №71/VI»,(а.с. 60), сесія вирішила не одне, а декілька питань.

Так пунктом 1 встановлено на території Берестівської сільської ради з 01.01. 2016 ставки земельного податку окремо в межах населених пунктів за землі сільськогосподарського призначення, на сільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, землі під господарськими будівлями і дворами), на землі технічної інфраструктури (в тому числі землі енергетики), інші земельні ділянки за межами наелених пунктів. А крім того ставки за сільськогосподарські угіддя (рілля) за межами населених пунктів (паї, земельні ділянки для ведення ОСГ та інші). Останнє саме і опорюється за цим позовом.

Крім того в п. 2 визначено органи, підприємства установи і організації які звільняються від сплати земельного податку. В п. 3 встановлено термін сплати земельного податку.

Про прийняття цього рішення свідчать копії протоколу сесії та рішення сесії, наданиі відповідачем(а.с.51-61).

Спірним є рішення сесії в частині, а саме - викладене в п. 1.3 яким за сільськогосподарські угіддя (рілля) за межами населених пунктів (паї, земельні ділянки для ведення ОСГ та інші) ставка земельного податку встановлена у розмірі 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Позивач вважає її несправедливою оскільки в порівнянні з минулим роком вона збільшилася з 0.1 % до 1 %.

Отже цим рішенням, крім встановлення ставок земельного податку, які оспорюють тільки в окремій частині (п.1.3 Рішення сесії), сесія вирішила і ряд інших питань які не є спірними.

За вимогами позову позивач просить визнати незаконним та скасувати оспорюване рішення сесії повністю. Проте ні в позовній заяві ні у судовому засіданні позивач та його представник жодним чином не мотивували з яких підстав рішення сесії в частині встановлення земельного податку в межах населених пунктів тощо, в частині звільнення від сплати податку певних суб'єктів і інше має бути скасоване і в чому полягає його незаконність.

Позивач, з невідомих суду причин, не скористався своїм правом, передбаченим ч.1 ст.51 КАС України щодо можливості змешення позовних вимог або відмови від позову в тій частині яка не була мотивована.

Крім того поза увагою позивача залишилося і те, що Рішення сесії ( п.1.3), в тому вигляді як воно оспорюється, ні на час подання позову ні на час розгляду справи в суді, не існувало.

На підтвердження цього свідчать письмові докази, надані представником позивача сільським головою В.Коваленко.

Так рішенням IX сесії VII скликання від 15 липня 2016 року №87/VII «Про внесення змін до ріщення ХLIУ сесії VI скликання Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області від 18 червня 2015 року «Про затвердження ставок земельного податку на 2016 рік по Берестівській сільській раді та надання пільг по сплаті земельного податку», внесено зміни саме до спірного пункту 1.3. - його викладено у новій редакції(а.с.40).

У новій редакції ставка земельного податку встановлена в розмірі 0,1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тобто в розмірі який позивач не оспорює і вважає його справедливим.

Рішення від 15 липня 2016 року №87/VII не скасовувалося і є чинним.

Отже при задоволення вимог позивача, судовим рішенням було б скасоване Рішення сесії про встановлення податку на землю в розмірі 0,1%, який позивачем не оспорюється, і це б призвело до того, що в цій частині податок по сільській раді взагалі не був би встановлений, що суперечить закону. Були б скасовані і інші рішення, які ніким не оспорюються.

Також поза увагою позивача залишилося і те, що рішенням У сесії VII скликання від 27 січня 2016 року № 34/ VII «Про встановлення податку на майно», у рішення сесії від 18.06. 2015 «Про затвердження ставок земельного податку на 2016 рік по Берестівській сільській раді та надання пільг по сплаті земельного податку» також внесено зміни. Зокрема слова «земельного податку» в назві та тексті змінено на «плати за землю в частині податку на майно» з відповідними відмінками. Відповідачем надана до суду копія цього рішення і протоколл сесії (а.с.86-98).

Отже Рішення сесії в тій його назві як вона вказана в позовній заяві, не існує.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пунктом 24 частини 1 статті 26 цього Закону встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до п.12.3. ст.12 Податкового кодексу України (в редакції. чинній на час прийняття оскаржуваного пункту рішення) сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Згідно з пп.12.3.1. п.12.3 ст.12 ПК України, встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пп.12.3.4. п.12.3 ст.12 ПК України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Оже те, що Рішення сесії було оприлюднене після 15 липня 2015 року, а саме 17 липня 2015 року, само по собі не може слугувати належною підставою для його скасування та визнання незаконним на чому наголошує позивач та його представник.

Наведеним вище спростовуються і інші доводи позивача та його представника.

Враховуючи викладене, суд зважав і на те, що оскаржуване позивачем рішення впливає на права та інтереси невизначеного кола осіб з яких до суду з позовом звернулася тільки одна особа.

Щодо клопотання позивача про визнання причини пропуску строку звернення до суду поважними, суд вважає, що воно підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

З Регламенту роботи Берестівської сільської ради, затвердженого на II сесії VII скликання від 20 листопада 2015 року № 10/VII вбачається, що відкритість та гласність роботи Ради її постійних комісій може реалізуватися шляхом публікації звіту пленарних засідань Ради, публікації її рішень в газеті «Нове життя, на офіційному сайті Близнюкіської районної ради, дошці оголошень сільської ради та у інший визначений Радою спосіб. Гласність роботи сільської ради забезпечується шляхом публікації інформації про її діяльність у виданнях районної ради. За рішенням ради у цих виданнях можуть друкуватися тести окремих рішень (п.3.2)(а.с.101). Рішення ради нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію (п.9.4).

Відповідно до довідки Близнюківської районної ради Харківської області від 31.10. 2016 №01-41/189, Рішення сесії було оприлюднене 17 липня 2015 року на офіційному веб-сайі Близнюківської районної ради http:blizn .at.ua.(а.с. 30).

Разом із тим, суд враховує, що представник відповідача проти задоволення цього клопотання не заперечував, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердили, що про спірне рішення вони повідомили позивачеві 30.09. 2016 року.

При цьому суд виходит з того, що зокрема свідку ОСОБА_3 достеменно було відомо про спірне рішення з моменту його прийняття, оскільки він був присутній на сесії ради 18 червня 2015 року, що доведено відповідачем, який надав список запрошених осіб, які були присутні на сесії. Серед запрошених був і ОСОБА_3. Цю обставину у судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив. При цьому суд встановив, що раніше сам ОСОБА_3 з абсолютно аналогічним позовом звертався до суду і у позовній заяві неправдиво стверджував, що про спірне рішення йому також стало відомо лише 30.09. 2016. За його клопотанням позов залишено судом без розгляду(а.с.43-47). Копія позової заяви ОСОБА_3 долучена до справи за клопотанням представника відповідача - сільського голови Коваленка В.І. в період судового розгляду коли він проти задоволення позову заперечував.

Відповідно до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст.71 КАС України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, суб'єкт владних повноважень повинен спростувати презумпцію своєї винуватості, адже вона дає можливість вважати встановленою неправомірність його рішень, дій чи бездіяльності.

Суд вважає, що позивачем не доведені ті обставини на яких ґрунтуються його вимоги про скасування спірного рішення сесії сільської ради та його незаконність.

Натомість відповідачем по справі, наданими ним письмовими доказами, вимоги позивача спростовані.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 25,26,59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.1,8,10,12 «Податкового Кодексу України», ст.27 «Бюджетного Кодексу України, ст.ст. 9, 17,69-71, 94, 158-163,171 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати причини пропуску строку звернення до суду позивачем ОСОБА_1 з позовом до Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області про визнання незаконним та скасування рішення ХLIУ сесії VI скликання Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області від 18 червня 2015 року «Про затвердження ставок земельного податку на 2016 рік по Берестівській сільській раді та надання пільг по сплаті земельного податку» №71/VI», поважними.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області про визнання незаконним та скасування рішення ХLIУ сесії VI скликання Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області від 18 червня 2015 року «Про затвердження ставок земельного податку на 2016 рік по Берестівській сільській раді та надання пільг по сплаті земельного податку» №71/VI», відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками провадження.

Суддя О.І. Мороз

26 грудня 2016 року