Справа № 278/2589/16-а
Суддя: Зубчук І. В.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 278/2589/16-а
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 грудня 2016 року, Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Зубчук І.В.

з участю секретаря судового засідання Гуцало Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Житомирі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної служби у м.Житомирі ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної служби у м.Житомирі ОСОБА_2 про скасування постанови серії АР №322675 про адміністративне правопорушення від 14 жовтня 2016 року, в якому зазначає, що його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 та ч.2 ст.36 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 гривень, оскільки 14 жовтня 2016 року о 18 год. 05 хв. він, керуючи автомобілем ЗАЗ 110247, здійснив правий поворот з вул.Шевченка на вул.В.Бердичівську, при цьому показчики правого повороту на дозволений сигнал світлофора здійснив маневр та продовжив рух в крайньому правому ряду та розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.2.9 д ПДР України.

Позивача позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, скасувати постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заперечення проти позову та просив розглядати справу у його відсутність (а.с.17-18).

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

З наданих позивачем копії постанови у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 14 жовтня 2016 року о 18 год. 02 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем ЗАЗ 110247 державний номер АМ ВН, розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.2.9 д ПДР України, в звязку з чим інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної служби у м.Житомирі ОСОБА_2 складено постанову серії АР №322675 про адміністративне правопорушення від 14 жовтня 2016 року та на останнього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень (а.с.6).

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

В силу ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно вимог п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Особи, які порушують Правила, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством (п. 1.9 Правил).

Пунктом 9 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису.

Дане адміністративне правопорушення було зафіксовано на нагрудну відеокамеру поліцейського з якої не вбачається, що позивач порушив ПДР.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Позивачем надано належні та переконливі докази на підтвердження його доводів.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З оглянутого судом відеозапису, наданому відповідачем (диск DVD-R з написом ОСОБА_1 (поміщений у файл), вбачається, що під час руху транспортного засобу не вбачається порушення ним Правил дорожнього руху України.

Таким чином, посилання позивача на відсутність суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення суд вважає обгрунтованим.

У статті 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, які встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів. До речових доказів законодавець відносить, зокрема, магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію. Про обставини, які мають значення для справи. Отже, відеозапис віднесено до категорії речових доказів.

У статті 80 КАС України визначено, що речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи. Тобто відеозапис є різновидом речових доказів.

Таким чином, суд вважає, що наданий відповідачем відеозапис, здійснений за допомогою бодікамери відповідача є належним та припустимим доказом, у розумінні положень КАС України та КУпАП України.

Під час розгляду справи судом перевірено, чи прийнята постанова про адміністративне правопорушення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає винесену постанову законною, проте, зважаючи на малозначність вказаного адміністративного правопорушення, зважаючи, що позивач не умисно вчинив правопорушення, на обставини, що помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення (вчинив правопорушення вперше, наявність неповнолітньої дитини), суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, що відповідатиме положенню ст.22 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 160-163, 167 КАС України ст.ст. 22, 34, 122, 293 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити захід стягнення за постановою по справі про адміністративне правопорушення серії АР №322675 від 14 жовтня 2016 року.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський районний суд Житомирської області. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: І.В.Зубчук