Справа № 821/1246/16
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/1246/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Собчук Є.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Єврокомершл Дистриб'юшн" до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

встановив:

Приватне підприємство "Єврокомершл Дистриб'юшн" (далі по тексту - ПП "Єврокомершл Дистриб'юшн" або позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі по тексту - Херсонська ОДПІ або відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.

Позовні вимоги (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) обґрунтовано тим, що з 26.11.2015 р. по 02.12.2015 р. Державною податковою інспекцією у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за вересень, жовтень 2015 р. В ході проведення перевірки встановлені порушення, які зафіксовано актом перевірки, а саме: заниження податкових зобов'язань за вересень 2015 р. на суму 1066120 грн. та заниженні податкових зобов'язань за жовтень 2015 р. на 1314667 грн. За результатами розгляду акту відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 04.01.2016 р. №, яким підприємству нараховані штрафні (фінансові) санкції в сумі 392500,00 грн. та №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ в розмірі 810787 грн.

Дії відповідача щодо проведення перевірки позивач вважає протиправними та просить податкові повідомлення - рішення скасувати у зв'язку з тим, що пп. 200.10 Податкового кодексу України передбачено, що платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування у разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки. При цьому, контролюючим органом було проведено камеральну перевірку, за результатами якої прийнято усне рішення про необхідність проведення виїзної документальної позапланової перевірки. Податковим органом не дотримано процедури проведення документальної перевірки та не було підстав для її проведення.

Також позивач зазначив, що висновок контролюючого органу про порушення ним податкового законодавства ґрунтується на тому, що у податковій звітності з ПДВ за вказаний період у складі податкового кредиту було неправомірно відображено розмір ПДВ, який сформовано за наслідками операцій з переведенням ТМЦ на склад відповідального зберігання (фактично у "склад повернення"), оскільки не підтверджено, що вказані товари призначаються для їх використання в операціях, що є господарською діяльністю платника податку. На думку контролюючого органу витрати, понесені у зв'язку з придбанням цих товарів є такими, що понесені для невиробничого використання. Вважає, що висновок перевіряючих, що витрати позивача на придбання ТМЦ, які були переміщені на "склад повернення" є витратами на придбання ТМЦ невиробничого використання, - є неправомірними, оскільки зі "складу повернення" товари також реалізовуються, що не спростовується відповідачем та підтверджується наказом директора ПП "Єврокомершл Дистриб'юшн" від 14 січня 2014 р., наявними первинними документами бухгалтерського обліку, актом звірки взаємних розрахунків з ПП "Єврокомершл Дистриб'юшн", оборотно-сальдовими відомостями за рахунком 28 "Склади" за вересень та жовтень 2015 р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідач надав до суду заперечення, які обґрунтовано тим, що відповідачем проведено позапланову виїзну документальну перевірку позивача. Дії по проведенню такої перевірки є правомірними. В ході проведення перевірки встановлено, що позивач щомісячно зменшує залишки ТМЦ, таке зменшення не обумовлено жодним договором або іншим документом, крім того, на цю суму ПДВ позивач щомісячно збільшує податковий кредит та, відповідно не нараховує податкових зобов'язань, що в свою чергу збільшує суму ПДВ, яка підлягає до відшкодування з бюджету. Основною діяльністю підприємства є оптова торгівля. Для здійснення такої діяльності позивач придбає ТМЦ від ПАТ "Карлсберг Україна" для подальшої реалізації. В перевіряємих періодах встановлено, що фактично у вересні 2015 року від заводу - виробника ПАТ "Карлсберг Україна" надійшло товару на суму 5086119,20 грн., в т.ч. ПДВ 762819,84 грн., тара 509200,16 грн. Отриманий товар оприбутковано на склад відповідального зберігання та протягом місяця викуплено (придбано) з поточних поставок та поставок попередніх періодів на суму 6439497,14 грн., в т.ч. ПДВ 1073249,52 грн. (без урахування тари). Протягом вересня 2015р. повернуто на ПАТ "Карлсберг Україна" товарів на суму (-42774,96 грн.), в т.ч. ПДВ (-7129,16 грн.). У жовтні 2015 року від заводу - виробника ПАТ "Карлсберг Україна" надійшло товару згідно ТТН на суму 3732504,50 грн., в т.ч. ПДВ 580912,42 грн., тара 247030,0 грн. Отриманий товар оприбутковано на склад відповідального зберігання та протягом місяця викуплено (придбано) з поточних поставок та поставок попередніх періодів товарів на суму 6439497,14 грн., в т.ч. ПДВ 1073249,52 грн. (без урахування тари). Протягом вересня 2015р. повернуто на ПАТ "Карлсберг Україна" товарів на суму (-42774,96 грн.), в т.ч. ПДВ (-7129,16 грн.). Пунктом розвантаження товарів є складські приміщення СОХ ЧП ПП "Єврокомершл Дистриб'юшн". При цьому, підстав для переміщення не виявлено.

Крім того зазначив, що перевіркою встановлено проведення платником коригування (зменшення) податкових зобов'язань у відповідності п. 192.1 ст.192 Кодексу при поверненні товарів від покупця TOB "Строй - Гіпс" на суму 2514237,0 грн., ПДВ 502847,40 грн. При цьому, ПП "Єврокомершл Дистриб'юшн" оприбутковано ТМЦ на рахунок 28 по вказаній операції на суму 34621,73 грн., ПДВ 6924,35 грн., решта рахується як заниження залишків ТМЦ на суму 2479615,27 грн., ПДВ 495923,05 грн.

На порушення п. 192.1 ст.192, пп. "в" п. 198.5 ст.198 Кодексу платником занижено податкові зобов'язання при проведені коригування по покупцю TOB "Строй - Гіпс" за жовтень 2015 року на суму 495923,05 грн.

Сума заниження залишків ТМЦ по придбаних (отриманих) у ПАТ "Карлсберг Україна" товарах в жовтні 2015 року з урахуванням повернення товарів від TOB "Строй -Гіпс" складає - 4093721,32 грн., крім того ПДВ - 818744,27 грн. (ТМЦ передані на відповідальне зберігання на склад СОХ).

На підставі вказаного відповідач вважає, що податкові повідомлення - рішення прийнято правомірно.

Розглянувши подані документи, заслухавши позицію представника позивача, представника відповідача, адміністративний позов та документи покладені в його основу, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, суд приходить до наступного: ПП "Єврокомершл Дистриб`юшн" зареєстровано рішенням Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні від 01.12.2010 за №0012820. Взято на податковий облік від 03.12.2010 року в ДПІ у м. Херсоні за №65727.

Судом встановлено, що у період з 26.11.2015 р. по 02.12.2015 р. уповноваженими особами Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП "Єврокомершл Дистриб'юшн" з питання достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за вересень, жовтень 2015 р.

Відповідно до пп.20.1.2 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі по тексту - ПК України), передбачено, що контролюючі органи мають право для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи.

На підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, ст.200 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010р. №2755-VІ, абз.2 ч.3 Розділу II Прикінцеві положення Закону України від 28 грудня 2014р. №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи"; п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010р. №1238 "Про затвердження переліку достатніх підстав, які надають податковим органам право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування такого податку" проведено позапланову виїзну документальну перевірку Приватного підприємства "Єврокомершл Дистриб'юпш" (код 37353912) з питання достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість за вересень 2015 року у розмірі 900000 грн. та за жовтень 2015 року у розмірі 670000 гри., заявлених до відшкодування на розрахунковий рахунок платника, відповідно до затвердженого плану перевірки.

Направлення на проведення перевірки від 26.11.2015 №868/21-03-15-02 пред'явлено, наказ від №1593 ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області вручено 26.11.2015 року головному бухгалтеру ПП "Єврокомершл Дистриб'юшн" ОСОБА_3 Перевірку проведено з відома директора позивача ОСОБА_4, в присутності головного бухгалтера ОСОБА_3

За результатами перевірки відповідачем складено акт №125/21-03-15-02/37353912 від 09.12.2015 р., в якому зафіксовано порушення п.189.1 ст.189, пп. "в" п. 198.5 ст. 198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, а саме:

- заниження податкових зобов'язань за вересень 2015 р. на 1066120 грн., внаслідок чого платником завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р.19) декларації за вересень 2015 р. на 906468 грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на 900000 грн. та суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.24) декларації за вересень 2015 р. на 166120 грн.;

- заниження податкових зобов'язань за жовтень 2015 р. на 1314667 грн., внаслідок чого підприємством завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р. 19) декларації за жовтень 2015 р. на 1238511 грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на 670000 грн. та суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.24) декларації за жовтень 2015 р. на 644667 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем винесені податкові повідомлення - рішення № від 04.01.2016 р., яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів на суму 392500,00 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 04.01.2016 р., яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ на суму 810787,00 грн.

Щодо виниклих правовідносин суд зазначає, що в акті перевірки від 09.12.2016 досліджувалося виконання договору поставки від 15.12.2001 №17001/12, укладеному ПП "Єврокомершл Дистриб`юшн" з ПАТ "Карлсберг Україна" (ПАТ "Пиво - безалкогольний комбінат "Славутич"), та договору відповідального зберігання від 15.12.2001 №37001/12.

В акті перевірки при викладенні порушення у кожному періоді перевіряючими вказане обґрунтування з посиланням на план рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій:

"…за даними перевірки збільшення залишків ТМЦ відбуватиметься у разі придбання товару та його поверненні від покупців (Об Дт зі знаком "-"), зменшення - при реалізації товарів та його поверненні постачальнику (Об Кт зі знаком "-").

Згідно пояснень головного бухгалтера в кінці кожного місяця відбувається переміщення власних викуплених товарів на склад СОХ та відображається зменшення залишків ТМЦ. При цьому підстав для таких переміщень не виявлено, та жодний господарський документ який регламентує дане переміщення товару до перевірки не надано.

Перевіркою встановлено наявність відхилення залишків ТМЦ по рахунку 28 за даними перевірки в порівнянні із даними платника.

За вересень 2015 року встановлено заниження залишків ТМЦ на суму 5476202,69 грн., крім того ПДВ 1095240,54 грн., у зв'язку з їх передачею у відповідальне зберігання на склад СОХ, що не обумовлено договорами або іншими документами, є безпідставним та неправомірним.

За жовтень 2015 року встановлено заниження залишків ТМЦ на суму 6573336,59 грн., крім того ПДВ 1314667,32 грн., у зв'язку з їх передачею у відповідальне зберігання на склад СОХ, що не обумовлено договорами або іншими документами, є безпідставним та неправомірним; та в тому числі у зв'язку із неоприбуткуванням ТМЦ по поверненню товарів від TOB "Строй - Гіпс" (код 33824604, м. Херсон) на суму 2479615,27 грн., крім того ПДВ 495923,05 грн.

Враховуючи, що передача та переміщення товарів є безпідставною та необґрунтованою, витрати, понесені, у зв`язку з придбанням товарів, вважаються такими, що понесені для невиробничого використання.

Підпунктом "в" п. 198.5 ст.198 ПКУ, у разі якщо такі товари/послуги використовуються в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п.189.1 ст.189 Кодексу.

При списанні таких товарно-матеріальних цінностей платник зобов`язаний визначити податкові зобов`язання з ПДВ за основною ставкою відповідно до п.198.5 ст.198 ПКУ, оскільки товарно-матеріальні цінності не використовуються в оподатковуваний операціях.

Керуючись вказаним, в акті перевірки зроблено висновок, що в результаті зменшення залишків ТМЦ у зв`язку з їх переміщенням на склад повернення (що підтверджує, на думку перевіряючих, відсутність мети їх подальшої реалізації) ПП "Єврокомершл Дистриб`юшн" занижено податкові зобов`язання, що призвело в подальшому до:

- порушення пп."в" п. 198.5 ст.198 у відповідності п. 189.1 ст.189, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010р. ПП "Єврокомершл Дистриб'юшн" занижено податкові зобов'язання за вересень 2015 року на 1066120 грн., внаслідок чого платником завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р. 19) декларації за вересень 2015 року на 906468 грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на 900000 грн;. та суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.24) декларації за вересень 2015 ч. - року на 166120 грн.

- порушення п.192.1 ст.192, пп."в" п.198.5 ст.198 у відповідності п.189.1 ст.189, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010р. ПП "Єврокомершл Дистриб'юшн" занижено податкові зобов'язання за жовтень 2015 року на 1314667 грн., внаслідок чого платником завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (p. 19) декларації за жовтень 2015 року на 1238511 грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на 670000 грн. та суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.24) декларації за жовтень 2015 року на 644667 грн.

Інформацію щодо суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку та наявності фактичної оплати постачальникам товарів у попередніх до вересня, жовтня 2015р. та звітному (податковому) періоді (рядок 23.2) у розмірі 900000 грн. за вересень 2015р. та 670000 грн. за жовтень 2015р., що враховані при розрахунку бюджетного відшкодування з ПДВ, наведено у додатках №2, 3 до акту перевірки.

Перевіркою визначення частини залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, фактично сплаченої ПП "Єврокомершл Дистриб'юшн" постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України та суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на розрахунковий рахунок платника у банку по деклараціях підприємства з податку на додану вартість за вересень, жовтень 2015 року (рядок 23.2), встановлено порушення п.189.1 ст.189, п.192.1 ст.192, пп. "в" п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010р. внаслідок чого завищено суму бюджетного відшкодування на 900000 грн. за вересень 2015р. та на 670000 грн. за жовтень 2015р. та суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.24) декларації за вересень 2015 р. на 166120 грн. та за жовтень 2015р. на 644667 грн.

Акт перевірки не містить жодних зауважень щодо невідповідності вимогам діючого законодавства умов договорів поставки від 15.12.2001 №17001/12 та відповідального зберігання від 15.12.2001 №37001/12.

При цьому, суд зазначає, що висновки перевірки суперечать умовам договору відповідального зберігання (нерозривно пов'язаного з договором поставки) щодо обов`язків Зберігача (ПП "Єврокомершл Дистриб`юшн"):

п.2.1.9 - відвантажувати Товар зі складу відповідно до терміну придатності (реалізації) згідно принципу FIFO (товар з більш раннім закінченням терміну придатності повинен відвантажуватись першим), якщо інше не зумовлено Поклажодавцем;

п.2.2.2 при визначенні обсягів Товару, що передається не зберігання, Поклажодавець виходить з даних про залишки на складі Зберігача, які Зберігач щоденно повинен надсилати Поклажодавцю, максимального об`єму складу Зберігача в декалітрах та його пропускної спроможності в кількості автомашин в день. Зазначені показники узгоджуються Сторонами;

п.2.3 Сторони погодили, що весь Товар, що був переданий Зберігачу на відповідальне зберігання, має бути придбаний Зберігачем у Поклажодавця (на умовах окремого договору поставки) до закінчення терміну придатності (реалізації такого Товару, якщо Сторони не домовляться про інше;

п.3.4 В разі виявлення залишків Товару, строк придатності якого менше ніж 21 (двадцять один) календарний день, Зберігач повинен викупити цей Товар за діючими на день виявлення для Зберігача цінами, а також сплатити штраф у розмірі 2000 (двох тисяч) гривень в разі порушення принципу FIFO. Оплата повинна бути здійснена на протязі 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури на вказаний вище товар та письмового повідомлення від Поклажодавця;

п.3.6 У випадку порушення Зберігачем строків виконання грошових зобов`язань у відповідності до п.3.4, передбачених цим Договором, він повинен сплатити на користь Поклажодавця неустойку в розмірі 0,5% від суми невиконаного своєчасно грошового зобов`язання.

Отже, тимчасове повернення на склад зберігання ТМЦ, термін придатності яких наступить пізніше, з метою негайної реалізації ТМЦ, термін придатності яких закінчить раніше, передбачено умовами договору і не суперечить вимогам діючого законодавства. Більше того, невиконання вказаної умови договору призведе до застосування до ПП "Єврокомершл Дистриб`юшн" штрафу.

Так, відповідно до п.189.1 ст. 189 Податкового кодексу України, у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Згідно п.п. "в" п.198.5 ст.198 ПКУ, що платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до вимог пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів.

Зважаючи на вказане, документи, які супроводжують такого роду операції, підтверджують фактичне здійснення господарських операцій і не дають підстав для сумніву у їх реальності та безтоварності. Водночас суд зазначає, що документи та інші дані, які спростовують реальність здійснення господарських операцій, що відображені в податковому обліку, повинні оцінюватись з урахуванням специфіки кожної господарської операції - змісту послуг, що надаються, тощо, а сама по собі наявність чи відсутність окремих документів не є підставою для висновків про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Так, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (абзац 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. При цьому, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством якщо здійснення господарської операції не було.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку, що для підтвердження даних податкового обліку необхідно брати до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Крім того, для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість необхідною умовою є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Отже, податковий кредит та податкове зобов`язання для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Пунктами 2.1.,2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

Відтак, до повноважень контролюючого органу входить аналіз реальності господарської діяльності платника податків на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку угодах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Суд зазначає, що акт перевірки не містить жодних досліджень щодо подальшої реалізації ТМЦ та визначення періоду, в якому відбулась подія реалізації. Навіть якщо реалізація ТМЦ відбулась за межами періоду перевірки (такі факти теж мають місце), про це має бути зазначено у висновках перевірки. Крім того, у разі визнання у даному випадку порушень, які викладені в акті перевірки, означає, що ПП "Єврокомершл Дистриб`юшн" (за умови дотримання вимог договорів поставки та відповідального зберігання) кожного останнього дня податкового (звітного) періоду має додаткове зобов`язання по нарахуванню податкових зобов`язань на ТМЦ, які будуть реалізовані в наступних податкових періодах, чим порушить вимоги Податкового кодексу України та бухгалтерського обліку, зокрема ведення рахунку 28 "Товари".

Конституційним Судом України у Рішенні від 25.11.1997 №6-зп "Щодо офіційного тлумачення частини другої статті 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України" викладено правову позицію, що умовою звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності будь-якого органу державної влади, посадових і службових осіб є наявність у позивача переконання у порушенні його прав або свобод, чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав. Порушенням суб`єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб`єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона має право розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи.

Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення податкового обов`язку.

Крім того судовому захисту підлягає також охоронюваний законом інтерес. У Рішенні від 01.12.2004 №18-рп/2004 Конституційний Суд України розтлумачив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного охоронюваний законом інтерес прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно, порушенням охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага.

З огляду на матеріали справи, суд приходить до висновку, що господарські операції між позивачем та його контрагентом мали реальний характер, діяльність позивача спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, про будь-які ознаки фіктивності господарських операцій в акті перевірки не зазначено.

Також у перевіряючих відсутні зауваження щодо невідповідності умов вказаних договорів діючому законодавству.

З огляду на вищевикладене, суд вважає неправомірними винесені податкові повідомлення - рішення від 04.01.2016 р. №, яким підприємству нараховані штрафні (фінансові) санкції за завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 392500,00 грн. та №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ в розмірі 810787 грн. та такими, що підлягають скасуванню, оскільки правомірність нарахування суми бюджетного відшкодування та від'ємного значення податку на додану вартість підтверджено матеріалами справи та наданими до суду первинними документами.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд зазначає, що статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011 № 4191-VI, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Суд зазначає, що представник позивача перебував в судовому засіданні 22 вересня 2016 року з 10:41 по 11:37 год., 01 грудня 2016 року з 13:40 по 14:05 год., 15 грудня 2016 року з 14:45 по 15:00 год.

При цьому, відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 р. N 928-VIII, погодинний розмір мінімальної заробітної плати у 2016 році становить з 01.01.2016 - 30.04.2016 - 8,29 грн., з 01.05.2016 - 30.11.2016 - 8,69 грн., з 01.12.2016 - 31.12.2016 - 9,59 грн.

Отже, суд приходить до висновку, що витрати на правову допомогу підлягають поверненню в сумі 14 (чотирнадцять) грн. 50 коп.

Підтвердження щодо інших витрат на правову допомогу позивачем до суду не надано.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, адміністративний позов приватного підприємства "Єврокомершл Дистриб'юшн" до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень підлягають задоволенню.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 04.01.2016 р. ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області на суму 392500 (триста дев'яносто дві тисячі п'ятсот) грн. 00 коп.

Визнати та скасувати податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_2 від 04.01.2016 р., ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області, яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ на суму 810787 (вісімсот десять тисяч сімсот вісімдесят сім) грн. 00 коп.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Єврокомершл Дистриб'юшн" () судові витрати в сумі 18049 (вісімнадцять тисяч сорок дев'ять) грн. 31 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області () шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Єврокомершл Дистриб'юшн" () витрати на правову допомогу у розмірі 14 (чотирнадцять) грн. 50 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області () шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 19 грудня 2016 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 8.3