Справа № 822/2306/16
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2306/16

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року 10:48м. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБожук Д.А.
при секретаріГненній Ю.І.
за участі:представників позивача - Романюка Р.М. (за довіреністю), Стеценка О.А. (за довіреністю); представників відповідача - Максимчука В.Ю. (за довіреністю), Дем`янюка С.Л. (за довіреністю),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом військової частини - польової пошти НОМЕР_1 до Красилівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії, -

У судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини постанови згідно ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

ВСТАНОВИВ:

Військова частина польова пошта НОМЕР_1 (далі по тексту позивач, ВЧ НОМЕР_1 ) звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Красилівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області (далі по тексту відповідач, Красилівська ОДПІ), в якому просить:

- скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 02.08.2016 №, від 27.09.2016 №, від 07.11.2016 №;

- зобов`язати списати з відкритої інтегрованої картки (картки особового рахунку) військової частини НОМЕР_2 незаконно нараховані штрафні санкції та пеню;

- зобов`язати подати суду звіт про виконання судового рішення протягом 30 діб з дня набрання ним законної сили.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що військова частина НОМЕР_2 є бюджетною організацією, яка фінансується виключно за рахунок коштів державного бюджету відповідно до кошторисних призначень та помісячних планів асигнувань. При цьому, сума нарахованих внесків в поточному місяці перераховується на рахунки податкової в поточному місяці. Отже, оскаржувані рішення є протиправними.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні та в наданих письмових запереченнях просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначили, що відповідачем правомірно застосовано штрафні санкції та нараховано пеню за спірними рішеннями внаслідок несвоєчасної сплати позивачем єдиного внеску.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку і сукупності, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з підстав наведених нижче.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі по тексту Закон №2464-VI), позивач є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Суд встановив, що:

- 02.08.2016 винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 96825,61 грн. та нараховано пеню у розмірі 968,26 грн. за період з 21.07.2016 по 22.07.2016;

- 27.09.2016 винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 120201,43 грн. та нараховано пеню у розмірі 17489,62 грн. за період з 23.08.2016 по 23.09.2016;

- 07.11.2016 винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 78211,51 грн. та нараховано пеню у розмірі 1955,29 грн. за період з 21.10.2016 по 25.10.2016.

Рішення від 02.08.2016 № оскаржене в адміністративному порядку. Рішенням ГУ ДФС у Хмельницькій області від 03.10.2016 №11811/10/22-01-10-03-14 скаргу залишено без розгляду.

Відповідно п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно частин 1, 2, 5, 6 ст.9 Закону №2464-VI, єдиний внесок обчислюється виключно у національній валюті, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.

Обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з положенням про рух коштів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч.7, 8 ст.9 Закону №2464-VI, єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

У силу п.1 ч.10 ст.9 Закону №2464-VI днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

З аналізу зазначених норм суд прийшов до висновку, що під сплатою єдиного внеску слід розуміти не лише списання коштів з рахунку платника податків, а й зарахування таких коштів на відповідний рахунок органу доходів і зборів незалежно від часу її зарахування.

Суд критично оцінює твердження відповідача щодо сплати позивачем єдиного внеску в наступному місяці за попередній, оскільки згідно наданих платіжних доручень, копії яких містяться в матеріалах справи, позивачем сплачувався єдиний внесок у поточному місяці за поточний місяць та проводились банком не пізніше наступного дня з дати платіжного доручення.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.08.2014 у справі №822/2223/14, яка набрала законної сили, скасовано рішення Красилівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в особі Старокостянтинівського відділення №000063100 від 16.05.2014 року.

Процедуру зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повернення платникам, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (далі - платники єдиного внеску), сум помилково сплаченого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає Порядок зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №450, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17.09.2013 за №1601/24133, чинний на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Порядок №450).

28.04.2014 військова частина НОМЕР_2 звернулась до відповідача з заявою №38 щодо перерахунку помилково перерахованих коштів по єдиному соціальному внеску в сумі 5048571,92 грн. Заява отримана відповідачем 29.04.2014, що підтверджується датою на штампі вхідної кореспонденції.

Згідно п.6 Порядку №450, структурний підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, одержавши від платника заяву, у строк не більше п`яти робочих днів проводить перевірку викладених у ній даних та у разі необхідності вимагає від платника та його посадових осіб надання додаткових документів, інформації та пояснень.

У разі задоволення заяви, заява з відміткою про підтвердження повернення надміру або помилково сплачених коштів структурного підрозділу органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, передається до координаційно-моніторингового підрозділу для підготовки висновку.

Відповідно до п.7 Порядку №450, координаційно-моніторинговий підрозділ органу доходів і зборів у строк не більше ніж три робочих дні з дня отримання заяви з відміткою структурного підрозділу органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, про підтвердження повернення надміру або помилково сплачених коштів, на підставі даних інтегрованих карток платників готує висновки за формою, наведеною у додатку 1, та два примірники Реєстру висновків про повернення надміру або помилково сплачених коштів (далі - Реєстр висновків) за формою, наведеною у додатку 2. Висновки реєструються в журналі обліку висновків про повернення надміру або помилково сплачених коштів єдиного внеску за формою, наведеною у додатку 3, та протягом одного робочого дня від дати реєстрації передаються до підрозділів фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку органу доходів і зборів згідно з Реєстром висновків для підготовки розрахункових документів.

Пунктом 8 Порядку №450 на підставі висновку у строк не пізніше ніж три робочих дні з дня отримання Реєстру, до якого включено такий висновок, підрозділ фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку органу доходів і зборів здійснює повернення надміру або помилково сплачених коштів з рахунку, на який їх було сплачено, шляхом оформлення розрахункових документів та направлення їх відповідним органам Казначейства.

Отже, з аналізу зазначених норм, процедура повернення помилково сплаченого єдиного внеску повинна тривати не більше, ніж 11 робочих днів. Всупереч зазначеного, перерахування відповідачем здійснено в квітні 2014 року в сумі 1000921,71 грн., в травні 2014 року - 2821047,74 грн., що підтверджується актом звірки розрахунків по сплаті єдиного соціального внеску від 04.08.2014, копія якого міститься в матеріалах справи.

Не перерахований єдиний внесок склав 240400,36 грн. та був перерахований в жовтні 2016 року, що підтверджується актом звірки розрахунків по сплаті єдиного соціального внеску за 2016 рік, копія якого міститься в матеріалах справи.

Суд враховує, що внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язань щодо перерахування єдиного внеску, зазначені суми не враховувались при його розрахунку та негативно вплинули на позивача.

Крім того, згідно виписок з рахунків позивача, у нього наявна переплата по сплаті єдиного внеску протягом всього періоду, за який нараховувалися штрафні санкції та пеня.

Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 16.06.2015 у справі №21-377а15, здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений статтею 9 Закону № 2464-VI, кваліфікується як дія, хоча й помилкова. Дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону № 2464-VI.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем здійснено сплату до бюджету єдиного внеску в строки передбачені ст.9 Закону №2464-VI.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач у спірних правовідносинах діяв без дотримання вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд враховує, що відповідачами не доведена, а позивачем спростована, правомірність прийняття оскаржуваних рішень.

Таким чином, позивач не повинен зазнавати негативних наслідків внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань. Відтак, наявні підстави для зобов`язання відповідача списати з відкритої інтегрованої картки (картки особового рахунку) військової частини - польової пошти НОМЕР_1 нараховані, згідно рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 02.08.2016 №, від 27.09.2016 №, від 07.11.2016 № штрафні санкції та пеню.

З`ясувавши фактичні обставини справи та проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до частини 2 статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Отже, обов`язкове виконання судових рішень є складовою права на справедливий судовий захист.

Частиною 1 ст.267 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З метою забезпечення обов`язкового виконання судового рішення, слід зобов`язати відповідача подати суду протягом 30 днів після набрання законної сили судовим рішенням звіт про його виконання.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Скасувати рішення Красилівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 02.08.2016 №.

3. Скасувати рішення Красилівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 27.09.2016 №.

4. Скасувати рішення Красилівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 07.11.2016 №.

5. Зобов`язати Красилівську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Хмельницькій області списати з відкритої інтегрованої картки (картки особового рахунку) військової частини - польової пошти НОМЕР_1 нараховані, згідно рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 02.08.2016 №, від 27.09.2016 №, від 07.11.2016 № штрафні санкції та пеню.

6. Зобов`язати Красилівську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Хмельницькій області подати суду протягом 30 днів після набрання законної сили судовим рішенням звіт про його виконання.

7. Стягнути на користь військової частини - польової пошти НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) 3532,28 грн. (три тисячі п`ятсот тридцять дві гривні 28 коп.) судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Красилівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 23 грудня 2016 року

Суддя/підпис/Д.А. Божук
"Згідно з оригіналом" Суддя Д.А. Божук