Справа № 686/17834/16-а
Суддя: Колієв С. А.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/686/648/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Колієва С.А.

при секретарі Конопко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції України, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся ОСОБА_1 з вказаним позовом в якому зазначив, що 30 серпня 2016 року інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серія ПС3 № 040374, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 425 гривень. Вказаною постановою він був визнаний винуватим у тому, що він, 30.08.2016 року о 13 год. 10 хвилин керуючи автомобілем ВАЗ 21043 н.з. ВХ 2754 АС, на перехресті вул.. Бандери та вул.. Пр.Миру проїхав на заборонений сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3 «е» ПДР.

Зазначив, що вказаного порушення правил дорожнього руху він не вчиняв, а вищевказана постанова інспектора винесена безпідставно, з порушеннями вимог КУпАП. Так, 30.08.2016 року він керував своїм автомобілем ВАЗ 21043 н.з. ВХ 2754 АС та рухався по вул.. С.Бандери від вул.. Зарічанській у напрямку вул.. Прибузька. Поблизу зупинки «Торгівельний центр «Оазис» його зупинив службовий автомобіль поліції. Причиною зупинки зі слів інспектора стало те, що на перехресті вул. Бандери та ОСОБА_3 він проїхав на заборонений сигнал світлофора. На його заперечення інспектор пояснив, що свідком вказаного правопорушення був водій іншого автомобіля, який повідомив про це поліцію. Просив врахувати, що жодних доказів його вини при складанні вказаної постанови інспектором не було надано, жодних свідків не було під час складання постанови. Також просив врахувати, що інспектора поліції, як на доказ його вини, посилалися на відео фіксацію вичиненого ним порушення ПДР, про що зазначено у самій поставні, проте такого відеозапису йому продемонстровано не було, як і не був він долучений до самої постанови.

Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Пояснила, що 30 серпня 2016 року до поліції надійшло телефонне повідомлення від гр.. ОСОБА_4 про те, що водій автомобіля ВАЗ 21043 н.з. ВХ 2754 АС на перехресті вул.. Бандери та ОСОБА_3 проїхав на заборонений сигнал світлофора. Вказана інформація була передана екіпажу поліції, які невдовзі зупинили вказаний транспортний засіб й стосовно водія було винесена постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Зазначила, що дійсно на час складання оскаржуваної постанови, свідок ОСОБА_5 не був опитаний співробітниками поліції з приводу цих обставин, проте він був опитаний пізніше та дав відповідні пояснення. Стосовно відео фіксації зазначеного у постанові порушення ПДР зі сторони позивача пояснила, що таке порушення було зафіксовано на відео реєстраторі автомобіля свідка ОСОБА_6, яке було проглянуто поліцейськими. На той час не було матеріальної можливості переписати вказане відео у звязку з чим воно відсутнє. При цьому просила врахувати, що вказаний свідок пообіцяв надати таке відео на наступний день проте його не надав, а у подальшому почав ставити вимогу про те, що надасть це відео лише після того, як віддадуть його водійські права, які були вилучені у нього у звязку з порушенням ПДР. Вважала, що оскільки свідок ОСОБА_5 підтвердив факт вчинення порушення позивачем ПДР (проїзд на заборонений сигнал світлофора), і таке було підтверджено відеозаписом з автомобільного відеореєстратора, яке безпосередньо було проглянуто поліцейськими, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, допитавши свідків та переваривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини.

Встановлено, що 30 серпня 2016 року інспектором роти №1 батальйону УПП у м. Хмельницькому ДПП України лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС3 №040374, якою ОСОБА_7 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Згідно вказаної постанови ОСОБА_7 був визнаний винуватим у тому, що він 30.08.2016 року о 13.10 керуючи автомобілем ВАЗ 21043 н.з. ВХ 2754 АС на перехресті вулиць Бандери та ОСОБА_3 проїхав на заборонений сигнал світлофора чим порушив вимоги п.8.7.3 «е» ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає зокрема за проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника.

Відповідно приписів до п.8.7.3 «е» Правил дорожнього руху червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали світлофора забороняють рух.

Предметом вищезазначеного позову є спір про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків інспектори поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_2 суду повідомили, що 30 серпня 2016 року вони несли службу та здійснювали патрулювання у м. Хмельницькому. Ним надійшло повідомлення про порушення водієм автомобіля ВАЗ 21043 правил дорожнього руху. Вказане повідомлення надійшло до поліції від заявника ОСОБА_5 Вони звязалися з заявником, який повідомив, що їде за порушником, вказав його місце знаходження. Вони наздогнали цей автомобіль біля ТЦ «Оазис» та стосовно водія була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення. Також зазначила, що на місце складання постанови заявника (ОСОБА_5Г.) про обставини порушення ПДР вони не опитували, оскільки останній, посилаючись на зайнятість, не став їх чекати. Опитали вказану особу пізніше, вже коли така постанова була винесена; також тоді ними був проглянутий відеозапис з відеореєстратора автомобіля цього свідка. Відеозапис не вилучався оскільки не було технічної можливості його переписати, а подальшому цей свідок став відмовлятися у наданні такого відеозапису.

Згідно ст..245 КУпАП Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами ст..252 КУпАП Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено в судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваною постанови, інспектором поліції були порушені вищевказані вимоги закону, оскільки останнім не були зясовані фактичні обставини справи, не перевірено їх доказами. Так, інспектором були відібрані пояснення від свідка ОСОБА_5 вже після винесення постанови, тобто прийняття рішення по суті справи.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували факт порушення позивачем вимог правил дорожнього руху за викладених у оскаржуваній ним постанові обставин.

У самій постанові, як на доказ вини позивача, зазначено відеозапис нагрудної камери. Разом з цим з оглянутого в судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер наявна фіксація лише порядку складання постанови у справі про адміністративне правопорушення; безпосередньо обставин вчинення позивачем порушення ПДР на них відсутнє.

За таких обставин, зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували наявність вини позивача у порушенні правил дорожнього руху, за викладених в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення обставин, враховуючи те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, слід визнати, що винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконною, винесена без достатніх доказів, які б підтверджували його вину за ч.2 ст.122 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17-20, 69-72, 86, 158-163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС3 № 040374 від 30 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати, а провадження у даній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: С.А.Колієв