Справа № 2а-978/11
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року м. Київ К/800/67985/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
СуддівМороз Л.Л.
Стрелець Т.Г.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Департаменту економічної політики Львівської міської ради, Комунального підприємства (далі - КП) "Адміністративно-технічне управління" про визнання нечинним та скасування наказу за касаційною скаргою КП "Адміністративно-технічне управління" на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року

в с т а н о в и л а :

У липні 2011 року приватний нотаріус ОСОБА_4 у Галицькому районному суді м. Львова пред'явила позов до Департаменту економічної політики Львівської міської ради, КП "Адміністративно-технічне управління" про визнання нечинним та скасування наказу.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 05 липня 2011 року Департаментом економічної політики Львівської міської ради видано наказ № 55Д "Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами", відповідно до якого рекламна конструкція, розміщена вул. Вірменській, 18 в м. Львові, підлягає демонтажу, як незаконно встановлена.

Вважає зазначений наказ є таким, що порушує її законні права та інтереси, суперечить вимогам Закону України "Про рекламу", а тому підлягає визнанню нечинним та скасуванню.

Просила визнати нечинним та скасувати наказ Департаменту економічної політики Львівської міської ради від 05 липня 2011 року № 55Д "Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами", в частині демонтажу незаконно встановленої рекламної конструкції.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 15 березня 2012 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року, постанову Галицького районного суду м. Львова від 15 березня 2012 року скасовано та прийнято нову постанову, якою визнано нечинним та скасовано наказ Департаменту економічної політики Львівської міської ради від 05липня 2011 року № 55Д "Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами" в частині демонтажу незаконно встановленої рекламної конструкції, розміщеної по вул. Вірменській, 18 в м. Львові.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції КП "Адміністративно-технічне управління" звернулося з касаційною скаргою, вякій просить його скасувати, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та залишити в силі постанову Галицького районного суду м. Львова від 15 березня 2012 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 19 травня 2011 року на адресу позивача надійшла вимога Департаменту економічної політики Львівської міської ради від 17 травня 2011 року № 23/Р-7-1457, в якій зазначалося про порушення позивачем вимог частини першої статті 16 Закону України "Про рекламу", а саме самовільне встановлення спеціальної конструкції зовнішньої реклами на фасаді будинку № 18 по вул. Вірменській у м. Львові.

У зв'язку з невиконанням позивачем в добровільному порядку зазначеної вимоги про демонтаж рекламної вивіски Департаментом економічної політики Львівської міської ради 05 липня 2011 року винесено наказ № 55Д про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами.

12 серпня 2011 року позивачу надіслано лист № 2410-10-8528 та винесено попередження від 21 липня 2011 року № 2410-08-7622 про демонтаж зазначеної конструкції із пропозицією добровільного здійснення такого демонтажу до 28 липня 2011 року.

Не погоджуючись із вказаним наказом № 55Д від 05 липня 2011 року, позивач оскаржив його до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив, що підставою для розміщення реклами на конкретному місці є дозвіл на розміщення реклами, виданий органом місцевого самоврядування.

Оскільки позивач зазначеного дозволу не отримав, наказ про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами приватним нотаріусом ОСОБА_4 винесений відповідно вимог чинного законодавства та не підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи постанову суду першої інстанції, зазначив, що на фасаді будинку (приміщення), яке займає нотаріус, розміщено вивіску з його назвою, а саме: інформацією про надавача нотаріальних послуг, а вказана інформація не містить закликів до придбання товару чи надання послуги або іншої інформації, що призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких осіб чи товару, така інформація не є рекламою і її розміщення не потребує одержання дозволу на розміщення об'єкта зовнішньої реклами.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про рекламу" рекламою є інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Зовнішня реклама - це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Частиною сьомою статті 8 Закону України "Про рекламу" передбачено, що розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Згідно з частиною шостою статті 9 Закону України "Про рекламу" вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Відповідно до пункту 2 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2003 року

№ 2067, спеціальні конструкції - це тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та неназемні (повітряні), плоскі та об'ємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами; вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб'єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою ( вказані зміни до частини другої Типових правил прийняті на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2012 року).

Частиною сьомою статті 8 Закону України "Про рекламу" встановлено, що розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Вивіска на фасаді будинку № 18 по вул. Вірменській у м. Львові вказує на те, що у вказаному будинку (приміщенні) здійснює свою діяльність нотаріус і вона несе у собі лише інформацію про це з зазначенням його засобів зв'язку .На вивісці

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що прийнятий 05 липня 2011 року Департаментом економічної політики Львівської міської ради наказ № 55Д "Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами", є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки вказана у цьому наказі спеціальна конструкція не є зовнішньою рекламою, а облаштування вивіски з відповідною інформацією на фасаді будинку (приміщення), що займає нотаріус, не потребує одержання дозволу органу місцевого самоврядування.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції вірно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Департаменту економічної політики Львівської міської ради, Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" про визнання нечинним та скасування наказу - без зміни.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Стрелець Т.Г.