Справа № 379/1581/16-а
Суддя: Потеряйко С. А.
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 379/1581/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2016 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Потеряйко С.А.

за участю секретаря: Іванченко Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу зони Чорнобильської АЕС ГУ МВС України в Київській області, третя особа: управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати неправомірними дії Відділу зони ЧАЕС ГУ МВС України в Київській області при наданні йому довідки про грошове забезпечення на роботах в зоні відчуження за період з 26.04 по 29.07.1986 року, всього за 39 дні за наказом № 200 від 09.08.1990 року без урахування нарахування та виплати додатково коштів за: посадовий оклад за військовим або спеціальним званням у подвійному розмірі в сумі 338 крб., та збільшеної на 15 % за роботу в районах з підвищеною радіоактивністю та кратністю 5, 4, 3, відповідно до зон безпеки де він працював, разом 388 крб. 70 коп.; за роботу в зоні відчуження з 26.04. по 05.05.1986 року премії в розмірі 500 крб.; одноразова виплата за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення 50 мілізівертів (у позивача 410 мілізівертів) в період з 26.04. по 05.05.1986 року, офіцерам у розмірі 3-х місячних окладів на посаді і званні 780 крб.; виплати за харчування за 39 днів 111,15 крб.; одноразова виплата за переопромінення за 1986 рік в сумі 1000 крб., разом 2916 крб. 35 коп.; зобовязати відповідача провести перерахунок його грошового забезпечення, колишнього начальника слідчого відділення Чорнобильського РВ УВС Київського облвиконкому, на той час майора міліції ОСОБА_1 з урахуванням вимог ОСОБА_2 Міністрів УРСР і ОСОБА_3 професійних спілок № 207-7 від 10.06.1986 року, ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964-рс, ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 23.05.1986 року № 1031-рс, листа Міністерства праці, Мінчорнобиля та Міністерства фінансів України від 29.10.1992 року № 09-3751/1032/31/13-412/308, листа Мінсоцполітики від 09.06.1995 року № 224/8.13, нарахувати та вказати в новій довідці недонараховану йому суму коштів з урахуванням нарахованих вищевказаних сум в розмірі 2916 крб. 35 коп., зберігши середній заробіток та видати нову довідку про грошове забезпечення на підставі проведеного розрахунку з урахуванням вищезазначених нарахованих сум для подачі до УПФУ у Таращанському районі Київської області для проведення перерахунку та подальшій виплаті йому пенсії; звільнити від сплати судового збору згідно п.10.4.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»; звернути постанову до негайного виконання.

В обґрунтування позову позивач вказує, що є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом II групи з захворювання, повязаного з наслідками Чорнобильської катастрофи, маю право на відповідні пільги, встановлені законодавством України.

З 01 січня 2012 р. набула чинності ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка передбачає проведення перерахунків та осучаснення пенсії для осіб, що брали участь у ліквідації наслідків аварії у 1986-1990 рр. і були визнані інвалідами. Саме до цієї категорії він і належить.

Зазначеною постановою було затверджено «Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з яким визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до ст. 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та задекларовано положення про те, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження у 1986-1990рр., у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Ст. 50 Конституції України встановлено, що кожен громадянин має право на безпечне життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої шкоди.

Оскільки на час, коли відбулася аварія на ЧАЕС, позивач працював в Чорнобильському PB УВС Київського облвиконкому начальником слідчого відділення в званні майора міліції, знаходився і працював в зоні відчуження з перших годин після аварії, де безпосередньо брав участь у ліквідації наслідків зазначеної катастрофи з 26 квітня по 29 липня 1986 року з перервами згідно з наказом УВС Київської області, і де під впливом іонізуючого випромінювання втратив здоровя, отримав невиліковну фізичну і психологічну недугу, внаслідок чого став інвалідом.

Чорнобильський районний відділ міліції перейменований у відділ зони ЧАЕС ГУ МВС України в Київській області де на даний час і працює ліквідаційна комісія.

Пенсію попередньо позивач отримував згідно з довідкою Чорнобильського РВВС з розрахунку коефіцієнта 4, 3, 2, 1 із заробітної плати 299,00 крб. (120 крб.+140 крб.+39,00 крб.).

При виплаті не враховано і не виплачено: подвійну заробітну плату з розрахунку 260 крб.:30 днів х 39 днів = 338,00 крб. та збільшену на 15% (50 крб.70коп.) = 388 крб. 70 коп.; за роботу в зоні відчуження з 26.04 по 05.05.1986 р. премія 500 крб.; за радіоактивне переопромінення в період з 26.04 по 05.05.1986 р. більше 50 мілізівертів (у позивача 410 мілізівертів) 780 крб.; добові 3,50 крб. х 39 днів = 136,50 крб.; за харчування 2,85 крб. х 39 днів = 111,15 крб.; за переопромінення за 1986 рік в 25 бер (у позивача 29,7 бер) з 26.04 по 20.08.1986 р. одноразова винагорода в сумі 1000 крб., а разом 2916,35 крб. ці кошти нараховані і виплачені не були.

Позивач також зазначає, що 17.11.2016 року звернувся до відділу зони ЧАЕС ГУ МВС в Київській області з проханням видати довідку про виплату заробітної плати за період роботи у зоні відчуження ЧАЕС, згідно з п. 1-5 його заяви.

У своїй відповіді № 4870/109/1012/01-16 від 07.12.2016 року та довідці про зарплату № 370 від 07.12.2016 року відповідач зазначив, що фактична заробітна плата в зоні відчуження з якої визначається пенсія позивача, нарахована із посадового окладу 120 крб. в 4, 3, 2, 1 к5ратному розмірі, при цьому не нарахував, не виплатив і не зазначив усіх тих виплат, які позивач вказав в пп.1-5 своєї заяви.

Таким чином, розрахунок грошового утримання має бути здійснений з урахуванням нарахованих сум, згідно з розрахунком зазначеним вище.

Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте в прохальній частині позову зазначив клопотання про слухання справи у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, надав до суду заперечення в яких просить відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є особою, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи із захворюванням, повязаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, має право на відповідні пільги, встановлені законодавством України.

У відповідності до ОСОБА_2 КМУ від 23.11.2011р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зазначено про те, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження у 1986-1990рр., у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Згідно до постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_2 СРСР, ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 07.05.86р. № 524-156 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» військовослужбовцям військових частин і органів Комітету державної безпеки СРСР, а також особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, що виконували службові обовязки в зоні Чорнобильської АЕС, передбачалося виплачувати посадові оклади та оклади за військовим або спеціальним званням у подвійному розмірі, так як норми Кодексу законів про працю ОСОБА_3 PCP на працівників органів внутрішніх справ не поширювалися в тому числі й щодо режиму робочого часу, додаткової оплати за роботу у вихідні, святкові й неробочі дні, надурочні та нічні години тощо.

ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 23.05.86р. № 1031-рс було поширено порядок та умови підвищеної оплати праці; передбачені розпорядженням ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 17.05.86р. № 964-рс, на військовослужбовців, начальницький та рядовий склад органів внутрішніх справ.

Головним управлінням МВС України в Київській області, згідно наказу МВС СРСР № 0149 від 26.05.86р. на підставі розпорядження ОСОБА_4 Міністрів СРСР № 964-рс від 17.05.86р. всім працівникам органів внутрішніх справ, які працювали в зоні відчуження в період з 26.04 по 05.05 1986 р. повинні були виплатити премію в розмірі 500,00 крб.

У відповідності до ОСОБА_4 Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» № 964-рс від 17.05.86р. - в тих випадках, коли працівник отримав гранично допустиму дозу радіації - позивачу виплачується одноразова винагорода в розмірі трьох місячних окладів грошового утримання по посаді і спеціальному званню, що становить 780 крб. Основні дозові межі радіоактивного опромінення встановлені ст.5 Закону України «Про захист людини від впливу іонізуючого випромінювання» від 1998 р.

Згідно цієї норми основна дозова межа індивідуального опромінення населення не повинна перевищувати 1 мілізіверта ефективної дози опромінення за рік, при цьому середньорічні ефективні дози опромінення людини, віднесеної до критичної групи, не повинні перевищувати встановленого цією статтею основних дозових меж опромінення незалежно від умов та шляхів формування цих доз.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про захист людини від впливу іонізуючого випромінювання» визначає - якщо протягом перших двох тижнів після аварії ефективна доза опромінення може досягти 50 мілізівертів, здійснюється евакуація людей. Відповідно примітки до частини 1 ст. 5 зазначеного закону 1 мілізіверт дорівнює 0,1 бера. Отже, отримана позивачем доза радіоактивного опромінення за 26.04-05.05.1986р. склала 410 мілізівертів.

ОСОБА_2 Міністрів УPCP № 207-7 від 10.06.1986 р. передбачено виплату добових у розмірі 3 крб. 50 коп., а також забезпечення їх безкоштовним гарячим 3-разовим харчуванням (із розрахунку 2,85 крб. на добу). Кошти на харчування та добові позивачу не нараховувались і не виплачувались.

Згідно з ОСОБА_4 Кабінету Міністрів України від 25.11.1993 року №1006 при дозі опромінення 25 бер - виплачувалась одноразова винагорода в розмірі 1000 крб.

Крім виплаченої позивачу заробітної плати з коефіцієнтом 4, 3, 2, 1 в залежності від роботи в зоні відчуження за 39 днів ( 26.04. по 29.07.1986) позивачу не було нараховано та не виплачено: подвійну заробітну плату з розрахунку 260 крб.: 30 днів х 39 днів = 338,00 крб. та збільшену на 15% (50 крб.70коп.) = 388 крб. 70 коп.; за роботу в зоні відчуження з 26.04 по 05.05.1986 р. премія 500 крб.; за радіоактивне переопромінення в період з 26.04 по 05.05.1986 р. більше 50 мілізівертів (у позивача 410 мілізівертів) 780 крб.; добові 3,50 крб. х 39 днів = 136,50 крб.; за харчування 2,85 крб. х 39 днів = 111,15 крб.; за переопромінення за 1986 рік в 25 бер (у позивача 29,7 бер) з 26.04 по 20.08.1986 р. одноразова винагорода в сумі 1000 крб., а разом 2916,35 крб

За наведених обставин, орган державної влади, до компетенції якого віднесено здійснення виплат громадянам в порядку, передбаченому Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язаний проводити зазначені виплати у спосіб та в розмірах, що встановлені законодавством, чинним на момент їх здійснення.

Згідно з ч. 1, 2 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дії відповідача при наданні довідки про грошове забезпечення в зоні відчуження за період з 26.04. по 29.07.1986 р. є не обґрунтованими та не відповідають наведеним законодавчим нормам.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 51, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 8 Закону України «Про захист людини від впливу іонізуючого випромінювання» , ст.ст. 7, 8, 9, 10, 11, 41, 71, 86, 99, 159 - 163, 167, 185, 186, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Відділу зони ЧАЕС ГУ МВС України в Київській області при наданні ОСОБА_1 довідки про грошове забезпечення на роботах в зоні відчуження в період з 26.04.1986 р. по 29.07.1986 р.

Зобовязати відділ зони ЧАЕС ГУ МВС України в Київській області провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму коштів - 2916,35 крб.

Зобовязати відділ зони ЧАЕС ГУ МВС України в Київській області видати нову довідку про грошове забезпечення з урахуванням наступних виплат:

подвійної заробітної плати з розрахунку 260 крб.:30 днів х 39 днів = 338,00 крб. та збільшену на 15% (50 крб.70коп.) = 388 крб. 70 коп.;

за роботу в зоні відчуження з 26.04 по 05.05.1986 р. премія 500 крб.;

за радіоактивне переопромінення в період з 26.04 по 05.05.1986 р. більше 50 мілізівертів (у позивача 410 мілізівертів) 780 крб.;

добові 3,50 крб. х 39 днів = 136,50 крб.;

за харчування 2,85 крб. х 39 днів = 111,15 крб.;

за переопромінення за 1986 рік в 25 бер (у позивача 29,7 бер) з 26.04 по 20.08.1986 р. одноразова винагорода в сумі 1000 крб. для подачі до управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області для проведення перерахунку пенсії.

Стягнути з Відділу зони Чорнобильської АЕС ГУ МВС України в Київській області на користь держави (до Спеціального фонду Державного бюджету України) судовий збір в розмірі 1653,6 грн.

ОСОБА_2 може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії даної постанови.

ГоловуючийОСОБА_5