Справа № 809/1647/16
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2016 р. Справа № 809/1647/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Боршовського Т.І.

за участю секретаря судового засідання Савченко Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Долинської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Івано-Франківській області

до Приватного підприємства Долиназемлебуд

про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться на рахунках у банківських установах,-

ВСТАНОВИВ:

Долинська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (надалі-позивач, Долинська оДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області) звернулася в суд з адміністративним позовом до Приватного підприємства Долиназемлебуд (надалі - відповідач, ПП Долиназемлебуд), в якому просить суд накласти арешт на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться на рахунках у банківських установах, в межах суми боргу 25411,86 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується податкова заборгованість перед бюджетом, яка виникла у звязку з несплатою пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в розмірі 25411,86 грн. Позивач зазначає, що здійснені Долинською ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області заходи щодо стягнення податкового боргу не призвели до його погашення, а тому у відповідності до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20, статті 94 Податкового кодексу України у контролюючого органу виникло право на звернення до суду з позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності ПП Долиназемлебуд, що знаходяться на рахунках у банківських установах.

Представник позивача в судове засідання не зявився. Подав суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився повторно, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не подав, причини неявки суду не повідомив. Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався.

За таких обставин, оскільки немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але не прибули всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, то відповідно до ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства (надалі КАС) України суд ухвалив розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів за відсутності сторін.

Розглянувши матеріали адміністративного позову в порядку письмового провадження, дослідивши і оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно до даних обліку Долинської оДПІ станом на 02.11.2016 року податковий борг відповідача перед бюджетом становить 25411,86 грн., в тому числі по платежах: пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД 25411,86 грн., який виник в результаті несплати грошових зобов`язань, визначених ОДПІ згідно податкових повідомлень-рішень № 000032200 від 23.02.2016 року на загальну суму 9787,89 грн., з яких у зв`язку з частковою сплатою стягненню підлягає сума у розмірі 3747,89 грн., та № НОМЕР_1 від 19.04.2016 року на суму 21664,00 грн. (а.с. 14-15).

Податкові повідомлення-рішення № 000032200 від 23.02.2016 року та № НОМЕР_1 від 19.04.2016 року відповідач не оскаржував ні в адміністративному, ні в судовому порядку, а тому сума податкового боргу є узгодженою.

Окрім цього, в Єдиному державному реєстрі судових рішень, розміщеному на офіційному веб-порталі Судова влада України за адресою: http://reyestr.court.gov.ua/, відсутні судові рішення з яких би вбачався факт оскарження податкових повідомлень-рішень № 000032200 від 23.02.2016 року та № НОМЕР_1 від 19.04.2016 року.

Отже, дане зобов'язання відповідачем не виконано, тому на момент звернення податкового органу до суду заборгованість становить на суму 25411,86 грн. Дана обставина підтверджується довідкою розрахунком податкового боргу станом на 02.11.2016 року (а.с.6).

Позивачем, з метою виявлення активів платника податків ПП Долиназемлебуд, були направлено запити до Відділу Держземагенства у Долинському районі, Реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, Територіального сервісного центру 2642 Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області.

Відділом Держгеокадастру у Долинському районі листом від 18.07.2016 року за №362/07/36 повідомлено позивача про те, що інформація про реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки за ПП Долиназемлебуд відсутня (а.с.10).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта Реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області від 05.04.2016 року, за індексним номером 56658254, відсутні відомості у Державному реєстрі речових прав, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, на нерухоме майно щодо ПП Долиназемлебуд (а.с.9).

Згідно листа Територіального сервісного центру 2642 Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області від 20.07.2016 року № 31/9/2801 автотранспортні засоби за ПП Долиназемлебуд не зареєстровані (а.с. 12-13).

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Згідно ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (надалі - ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 16.4.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно пункту 14.1.175 статті 14 Податкового Кодексу Податковий борг сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Пунктом 5.4.1 Кодексу передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Кодексу платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 129.1.1 статті 129 Податкового Кодексу передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобовязання на суму податкового боргу нараховується пеня.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Кодексу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначену для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобовязань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що позивачем було надіслано відповідачу податкову вимогу форми "Ю" за №1245-17 від 04.07.2016 року на суму 25411,86 грн., яка вручена директору підприємства 04.07.2016 року, що підтверджується підписом останнього на корінці податкової вимоги, копія якої знаходиться в матеріалах справи (а.с.8). Відповідач вказану податкову вимогу не оскаржив у строк передбачений Податковим кодексом України. Доказів протилежного відповідач суду відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України не подав.

Положеннями пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Оскільки відповідачем не подано суду доказів виконання вищевказаної податкової вимоги в повному обсязі та відсутності в нього податкового боргу з моменту виставлення йому вказаних податкових вимог та до дня звернення з даним поданням, вищевказана податкова вимога відповідно до статті 60 Податкового кодексу України не є відкликаною, та не потребує винесення нової податкової вимоги, а тому суд вважає підставним звернення заявника до суду по вказаних вимогах, без направлення нової вимоги за правилами Податкового кодексу України.

Отже, суд визнає, що передбачені чинним законодавством заходи не привели до погашення податкового боргу.

Сума заборгованості ПП Долиназемлебуд з пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД складає 25411,86 грн.

Наявність податкового боргу та його розмір відповідач не спростував, доказів сплати заборгованості суду не представив.

Пунктом 87.2 статті 87 ПК України встановлено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

У відповідності до підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 цього Кодексу арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Таким чином, норми статті 94 ПК України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків, а підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу, в свою чергу, регулює питання накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку платника податків, який має податковий борг, причому у випадку відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

Як наслідок, контролюючі органи уповноважені на звернення до суду позовними вимогами про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, наявність такого права передбачена підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України.

Як встановлено судом, у відповідача відсутнє майно для погашення податкового боргу, однак наявні в банківських установах відкриті рахунки, а саме: у Івано-Франківській філії КБ Приватбанк, номери рахунків 7755, 0416, 0162, 1841; у АТ "УкрСиббанк", номери рахунків 4200, 4200, 4200, 200 (а.с.7).

Постановою Національного банку України за №22 від 21.01.2004 року затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (надалі-Інструкція), яка розроблена відповідно до Законів України "Про Національний банк України", "Про банки і банківську діяльність", "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Податкового кодексу України, інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Національного банку України (надалі Національний банк) (пункт 1.1).

Вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та обов'язкові для виконання ними (пункт 1.3).

Главою 10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті встановлено порядок виконання банками заходів щодо арешту коштів на рахунках клієнтів.

Відповідно пункту 10.2 глави 10 Інструкції арешт за постановою державного виконавця або за рішенням суду (надалі - документ про арешт коштів) накладається на кошти, що обліковуються за рахунками, відкритими клієнтами в банку, відповідно до нормативно-правових актів Національного банку, що регулюють порядок відкриття та використання рахунків.

Згідно пункту 10.3 даної Інструкції арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах.

Відповідно пункту 10.4 Інструкції банк, у якому відкрито рахунок/рахунки (далі - рахунок) клієнта, уживає заходів щодо забезпечення виконання документа про арешт коштів після отримання документа про арешт коштів.

Згідно пункту 10.10 Інструкції у разі надходження до банку платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для забезпечення виконання якого на кошти клієнта накладено арешт, банк виконує її в повній або частковій сумі в межах наявної арештованої суми на рахунку.

Банк виконує часткову оплату платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) відповідно до пункту 5.10 глави 5 та пункту 12.9 глави 12 цієї Інструкції.

До арешту суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, банк продовжує арештовувати кошти, що надходять на рахунок клієнта, та виконує платіжні вимоги/інкасові доручення (розпорядження) щодо списання коштів з урахуванням тієї суми, яку раніше частково списано на підставі платіжних вимог/інкасових доручень (розпоряджень) за тим виконавчим документом, для забезпечення якого було накладено арешт на кошти на рахунку клієнта.

Банк після списання за платіжною вимогою/інкасовим дорученням (розпорядженням) суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, списує цей документ з відповідного позабалансового рахунку та, якщо немає на обліку за позабалансовим рахунком інших документів про арешт коштів, проводить операції за рахунком клієнта.

У відповідності до пункту 10.11 глави 10 Інструкції зняття арешту з коштів банк здійснює за постановою державного виконавця, прийнятою відповідно до законодавства, або за постановою слідчого, коли під час провадження досудового слідства в застосуванні цього заходу відпаде потреба, а також за рішенням суду, яке надійшло до банку безпосередньо від суду.

Враховуючи наявність в ПП "Долиназемлебуд" податкового боргу в розмірі 25411,86 грн. та відсутність майна для погашення податкового боргу, суд дійшов висновку про підставність заявленого позову контролюючого органу про накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться на рахунках у банківських установах, у межах суми податкового боргу в розмірі 25411,86 грн.

Враховуючи вищенаведене, позов належить задовольнити.

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Накласти арешт на кошти та інші цінності Приватного підприємства Долиназемлебуд (код 37322250, місце знаходження: 77500, Івано-Франківська область, Долинський район, м. Долина, вулиця Л. Українки, будинок 7), що знаходяться на рахунках у банківських установах, у межах суми податкового боргу в розмірі 25411 (двадцять п`ять тисяч чотириста одинадцять) гривень 86 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1

Постанова складена в повному обсязі 21.12.2016 року.