Справа № 815/2554/16
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/2554/16

Категорія: 9.4 Головуючий в 1 інстанції: Балан Я. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Димерлія О.О., Коваля М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_3, третя особа публічне акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК» про зобовязання включити до переліку вкладників фізичних осіб (в межах граничного розміру відшкодування коштів) про зобовязання подати додаткову інформацію до Фонду гарантування вкладів фізичних, -

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_3, третя особа публічне акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК», в якому просив суд:

- зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_3, включити до Переліку вкладників фізичних осіб ОСОБА_2 (в межах граничного розміру відшкодування коштів);

- зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК», ОСОБА_3, подати додаткову інформацію до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ОСОБА_2, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «ІМЕКСБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (в межах граничного розміру відшкодування коштів).

Постановою від 18 серпня 2016 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Одеський окружний адміністративний суд задовольнив адміністративний позов в повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позву в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, оскільки позивач у встановлений строк не звертався до уповноваженої особи фонду із відповідною заявою про включення його до Переліку вкладників фізичних осіб, які мають право на відшкодування вкладів у граничних розмірах.

ОСОБА_2, публічне акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК» не надали письмових заперечень на апеляційну скаргу.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову суд першої інстанції встановив, що 12 листопада 2014 року публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК», від імені якого діє філія АТ «ІМЕКСБАНК» у м. Києві укладений договір банківського вкладу у Доларах США (депозиту) № 653-14 «Ексклюзивний» (назва вкладу) з ОСОБА_4 (Особа, що оформила вклад на користь Вкладника), яка діє в інтересах ОСОБА_2, предметом якого визначено, що Банк приймає кошти Вкладника в сумі 10 000 (десять тисяч) Доларів США (депозит) на (депозитний) рахунок №2003 (а.с. 15).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, Вклад залучається на строк, що обчислюється з дати його зарахування на рахунок по дату повернення вкладу. Датою повернення вкладу є 08 грудня 2014 року. Також приписами п. 1.4 зазначеного вище договору, на суму вкладу Банк нараховує відсотки у розмірі 6% відсотків річних.

Суд першої інстанції встановив, що згідно виписки по рахунку №2003 станом на 26.01.2016 року, сума коштів на депозитному рахунку позивача становить 158 100, 05 грн.

Постановою Правління Національного банку України від 15.01.2015 року № 16/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до категорії проблемних» вказану банківську установу віднесено до проблемних (а.с. 19).

26.01.2015 року Правлінням Національного банку України прийнята Постанова № 50 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних» (а.с 19-21).

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 16 від 26 січня 2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «ІМЕКСБАНК», згідно з яким, з 27 січня 2015 року розпочато процедуру виведення публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації; запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 27 січня 2015 року по 26 квітня 2015 року включно; призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товариству «ІМЕКСБАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5 (а.с 22).

Також суд першої інстанції встановив, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23 квітня 2015 року № 84, на підставі ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осі» продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ІМЕКСБАНК» по 26 травня 2015 року (включно) та продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду по 26 травня 2015 року (включно).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 12 та ч. 4 ст. 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з планом врегулювання публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК», затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (протокол засідання виконавчої дирекції від 26.03.2015 року № 075/15) на підставі Постанови Правління Національного банку України № 330 від 21.05.2015 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №105 від 27.05.2015 року «Про початок процедури ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію (а.с. 38-49).

Суд першої інстанції встановив, що згідно вказаного рішення розпочата процедура ліквідації ПАТ «ІМЕКСБАНК» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання з 27 травня 2015 року; призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банку відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_6, строком на 1 рік з 27 травня 2015 року по 26 травня 2016 року включно.

Також суд першої інстанції встановив, що на офіційному сайті ФГВФО опубліковано оголошення про те, що у звязку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 27.05.2015 року № 105 «Про початок процедури ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банка», Фонд з 04 червня 2015 року розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку. Відповідно до оголошення на сайті ФГВФО від 15 липня 2015 року, відшкодування коштів вкладникам АТ «ІМЕКСБАНК», які не звернулись до банку-агента Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в період з 04.06.2015 року по 15.07.2015 року, здійснюватимуться за результатами розгляду їх індивідуальних письмових звернень до Фонду.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 не був ознайомлений з вищезазначеною інформацією.

Також суд першої інстанції встановив, що відповідно до рішення №189 Виконавчої дирекції ФГВФО від 19.10.2015 р. уповноваженою особою призначено ОСОБА_3.

Враховуючи приписи до ст. ст. 1, 3, 26, ч. 5 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та мету зазначеного Закону, ст. ст. 4, 6, 27 розділу ІІІ, ст. 2, 3 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду №14 від 09.08.2012 року, суд першої інстанції зазначив, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи:

- складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

- передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду;

- складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру;

- затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 зареєстрований і до кінця грудня 2015 року проживав в м. Луганськ, на території тимчасово не підконтрольній Україні.

У звязку з відсутністю поштового сполучення між м. Луганськ та Україною, він не міг отримувати від Банку жодної кореспонденції.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до позову ОСОБА_2, проаналізувавши чинне законодавство, матеріали судової практики та поспілкувавшись із знайомими, які потрапили в таку ж ситуацію, дійшов припущення, що укладений між ним та Банком договір №656-14 від 12 листопада 2014 р. є нікчемним, а тому це є підставою щодо можливого не включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Проте приписи ч.ч. 1, 2, 3, 7 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» закріплюють обовязок уповноваженої особи Фонду, з метою збереження активів банку, провести інвентаризацію активів і зобов'язань банку та забезпечити перевірку правочинів вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку.

Метою проведення перевірки було встановлення фактів штучного створення правових підстав для отримання вкладниками/клієнтами Банку виплат сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також виявлення правочинів, що можуть містити ознаки нікчемності та підпадати під критерії нікчемності, наведені в ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, коли банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Суд першої інстанції звернув увагу позивача, що уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних. Разом з тим, за змістом наведених норм, дане право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину, тобто саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

При цьому суд першої інстанції зазначив, що представник відповідача та третьої особи під час судового розгляду, а також в запереченнях проти адміністративного позову не навів жодних підстав визнання правочину нікчемним.

Також суд першої інстанції відхилив посилання відповідача на те, що відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Суд першої інстанції зазначив, що стаття 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», встановлює, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Дана норма є імперативною, жодного посилання щодо звернення кредиторів з заявами про відшкодування коштів за вкладами в межах граничного розміру відшкодування в Законі не зазначено.

Керуючись с. 3 Конституції України, ст. ст. 71,72 КАС України, враховуючи зясовані обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не зявились, у звязку з чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена частково.

Апеляційний суд встановив, що предметом спору є вимоги про:

- зобовязання уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_3, включити до Переліку вкладників фізичних осіб ОСОБА_2 (в межах граничного розміру відшкодування коштів);

- зобовязання уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК», ОСОБА_3, подати додаткову інформацію до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ОСОБА_2, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «ІМЕКСБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (в межах граничного розміру відшкодування коштів).

Відповідно до матеріалів справи договір банківського вкладу між позивачем та акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» укладений 12 листопада 2014 року, до прийняття Постанови Правління Національного банку України № 16/БТ від 15.01.2015 року «Про віднесення публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до категорії проблемних».

Апелянт ні до суду першої інстанції, ні при апеляційному оскаржені постанови не надав доказів віднесення зазначеного правочину до нікчемних правочинів, та доказів повідомлення про це позивача.

Згідно виписки по рахунку №2003 станом на 26.01.2016 року, сума коштів на депозитному рахунку позивача становить 158 100,05 грн.

ОСОБА_2 зареєстрований і до кінця грудня 2015 року проживав в м. Луганськ, на території тимчасово не підконтрольній Україні, та у звязку з відсутністю поштового сполучення між м. Луганськ та Україною, він не міг отримувати ні від Банку, ні від уповноваженої особи Фонду жодної кореспонденції.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини 2 статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Відповідно до матеріалів справи та це не заперечує апелянт, що відомості про відкликання банківської ліцензії опубліковану 29 травня 2015 року в газеті «Голос України, а тому останнім днем подання будь-яких вимог щодо виплати сум гарантованого відшкодування є 30 червня 2015 року.

Відповідно до матеріалів (а.с. 17-18) справи ОСОБА_2 засобами поштового звязку (поштове відділення - КМД УДППЗ «Укрпошта» Київ 1), 30 червня 2015 року направив до відповідача заяву, в якій просив повідомити його за певною адресою або за зазначеними у заяві телефонами (електронною адресою) чи включений договір банківського вкладу № 653-14 від 12.11.2014 р. до переліку на відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб; та просив повідомити в які строки він може отримати належні йому кошти. Зазначена заява отримана відповідачем 03 липня 2015 року (а.с. 18).

Апеляційний суд зазначає, що ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду апелянт не надав доказів надання відповіді позивачу, чи доказів відмови у включенні позивача до Переліку вкладників фізичних осіб (в межах граничного розміру відшкодування коштів).

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо не розгляду звернення позивачу у встановлений строк із вимогою про повернення гарантованого відшкодування вкладу, внаслідок чого висновки суду першої інстанції щодо зобовязання включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування є передчасними.

Враховуючи приписи ст. ст. 1, 3, 26, ч. 5 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та мету зазначеного Закону, ст. ст. 4, 6, 27 розділу ІІІ, ст. 2, 3 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду №14 від 09.08.2012 року, порушені права позивача мають бути відновлені шляхом зобовязання відповідача розглянути заяву позивача від 30.06.2015 року, яка отримана апелянтом 03.07.2015 р. та яка по суті є заявою про вимогу фізичної особи-вкладника про відшкодування суми за вкладом в межах гарантованої Фондом суми.

Оскільки з позовом до суду позивач звернувся 20.05.2016 р., враховуючи протиправну бездіяльність апелянта щодо не розгляду звернення позивача від 30.06.2015 р., місце проживання у м. луганську в зоні АТО, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо пропуску позивачем строку звернення до суду без поважних причин.

Також апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо нікчемності угоди, оскільки на підтвердження цього доводу апелянт ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надав жодних належних та допустимих доказів, а лише посилається на можливість наявності ознак нікчемності договору банківського вкладу, укладеного між позивачем та банком.

Понесені апелянтом субєктом владних повноважень судові витрати повязані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають, оскільки стаття 94 КАС України, передбачає відшкодування субєкту владних повноважень, у разі ухвалення судового рішення на його користь, з іншої сторони тільки здійснених таким субєктом владних повноважень документально підтверджених судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно з'ясував обставин, які мають значення для справи, проте дійшов помилкового висновку про засіб відновлення порушеного права позивача, у звязку з чим, відповідно до ст. 201 КАС України, апеляційна скарга має бути задоволена частково, а оскаржена постанова змінена в частині відновлення порушених прав позивача.

Керуючись ст. 19, ст. ст. 2, 11, 195, п. 2ч. 1 ст. 197, п. 2 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 201, 207, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року змінити в резолютивній частині виклавши її в такій редакції:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» розглянути питання щодо включення ОСОБА_2 до Переліку вкладників фізичних осіб, які мають право на відшкодування вкладів у граничних розмірах відшкодування суми вкладу у межах гарантованої Фондом суми, враховуючи подану ОСОБА_2 заяву від 30.06.2015 р., яка отримана уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК 03.07.2015 р.».

У задоволені інших вимог відмовити».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя О.О.Димерлій

суддя М.П.Коваль