Справа № 815/6464/16
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6464/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про скасування Наказу від 11.10.2016 року №3511/1 та поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про скасування Наказу Головного територіального управління юстиції в Донецькій області від 11.10.2016 року №3511/1 про звільнення ОСОБА_1 головного спеціалісту відділу державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку із займаної посади з 11.10.2016 року у звязку з відмовою від переведення на роботу в іншу місцевість разом з установою відповідно до п.6 ч.1 ст.36 Кодексу законів про працю України та поновлення на посаді головного спеціалісту відділу державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем ОСОБА_2 та законів України, оскільки до теперішнього часу відповідачем не поновлено позивача на посаді головного спеціалісту відділу державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 року по справі №815/844/16, у звязку з чим на час видання відповідачем оскаржуваного наказу від 11.10.2016 року №3511/1 про звільнення ОСОБА_1 у звязку з відмовою від переведення на роботу в іншу місцевість разом з установою, позивач не може бути звільнена оскільки поновлення її на займаній посаді після попереднього звільнення не відбулося, що підтверджується постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС від 01.09.2016 року у виконавчому провадженні №51240373 про накладення штрафу за невиконання рішення суду, а також наявністю кримінального провадження №0000759, відкритого за повідомленням (поданням) заступника начальника відділу Департаменту ДВС про невиконання відповідачем рішення суду, за ознаками ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України, по якому триває досудове розслідування. До того ж, позивач вказує на те, що у відповідача відсутня правова підстава для звільнення ОСОБА_1, оскільки позивач не заявляла у будь-якій формі про відмову від переведення на роботу в іншу місцевість разом з установою, а напроти, позивач виявила бажання продовжити роботу, про що свідчить заява від 31.03.2015 року про надання відпустки без збереження заробітної плати за бажанням працівника на період проведення антитерористичної операції відповідно до п.18 ст.25 ЗУ «Про відпустки», у задоволенні якої позивачу відмовлено, але рішенням суду зобовязано відповідача надати таку відпустку, що також не виконується відповідачем по справі, чим порушуються законні права та інтереси позивача, у звязку з чим позивач просить суд скасувати Наказ від 11.10.2016 року №3511/1 та поновити її на посаді головного спеціалісту відділу державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку.

Від відповідача до суду надійшли заперечення на позов (а.с54-58), відповідно до яких останній просить суд розглянути справу за відсутності представника відповідача, у задоволенні позову просить відмовити та вирішити справу відповідно до вимог діючого законодавства, в обґрунтування правової позиції зазначає, що позивач з 2005 року проходить службу в органах юстиції та Наказом Головного управління юстиції у Донецькій області від 17.07.2014 №2278/1 останній надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду з 28.07.2014 по 30.04.2015. Так, у звязку з проведенням антитерористичної операції в окремих районах Донецької області, на виконання Указу Президента України №875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014 №247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області», наказу Головного управління юстиції у Донецькій області від 18.11.2014 №69/2 «Про переміщення Головного та територіальних управлінь юстиції, відділів державної виконавчої служби, відділів державної реєстрації актів цивільного стану, державних нотаріальних контор» відділ державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку переміщено та зареєстровано за новою адресою - вул. Металургів, 229, м. Маріуполь. Приписами пп.5 п.2 наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014 №247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» керівника Головного управління юстиції у Донецькій області зобовязано довести до відома всіх працівників Головного управління юстиції у Донецькій області, підпорядкованих територіальних органів та установ юстиції про переміщення відповідних органів та установ, запропонувати їм переведення на роботу в іншу місцевість разом із відповідним органом або установою юстиції, одночасно попередивши про наступне звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України у разі відмови від переведення на роботу в іншу місцевість разом із органом або установою. У звязку з тим, що позивач до 30.04.2015 перебував у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду до досягнення нею шестирічного віку, головне управління не вживало заходів щодо повідомлення ОСОБА_1 про необхідність надання згоди на переміщення разом з установою в іншу місцевість. Такі дії головного управління цілком відповідають вимогам ч.3 ст.40 КЗпП України. На адресу головного управління 15.04.2015 (вх. №545-5) надійшла заява позивача від 31.03.2015 в якій позивач просив надати їй відпустку без збереження заробітної плати за бажанням працівника на період проведення антитерористичної операції відповідно до п.18 ч.1 ст.25 Закону України «Про відпустки» та листом від 28.04.2015 №545-5 позивачу надано мотивовану відмову у задоволенні заяви від 31.03.2015. запропоновано приступити до виконання посадових обовязків за новим місцезнаходженням відділу державної реєстрації актів Калінінського районного управління юстиції у Донецькій області, проте, не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 звернулась до суду та постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13.07.2015 по справі №815/3152/15 суд зобовязав головне управління повторно розглянути заяву позивача про надання відпустки без збереження заробітної плати за бажанням працівника на період проведення антитерористичної операції та прийняти рішення згідно діючого законодавства. Наказом головного управління від 11.09.2015 №2152/1 «Про звільнення працівників органів юстиції» ОСОБА_1 звільнено із займаної посади відповідно до п.7 ч.1 ст.36 Кодексу законів про працю України, проте постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 у справі №815/844/16 скасовано наказ головного управління від 11.09.2015 №2152/1 в частині звільнення ОСОБА_1 та зобовязано головне управління поновити позивача на займаній посаді. Так, Наказом головного управління від 26.07.2016 №2908/1 «Про скасування наказу від 11.09.2015 №2152/1 «Про звільнення працівників органів юстиції» скасовано наказ від 11.09.2015 №2152/1 в частині звільнення ОСОБА_1 та застосування до неї заборони, передбаченої ч.3 ст.1 Закону України «Про очищення влади» та відповідач вважає, що шляхом ухвалення відповідного наказу вимогу щодо поновлення позивача на займаній посаді виконано у повному обсязі та листом від 02.08.2016 року №08.1-20/957 копію зазначеного наказу спрямовано на адресу позивача з одночасною пропозицією прибути до головного управління з метою вирішення питань щодо подальшого проходження державної служби в установах юстиції Донецької області, однак зазначена інформація була повністю проігнорована позивачем. У звязку з наведеним, Наказом головного управління від 11.10.2016 №3511/1 «Про звільнення ОСОБА_1В.» позивача звільнено з посади головного спеціаліста відділу державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку відповідно до п.6 ч.1 ст.36 КЗпП України. Відповідач вважає твердження позивача щодо надання згоди на переведення в іншу місцевість разом з установою безпідставним: жодних належних доказів в обґрунтування такої позиції в матеріалах справи не міститься, а Положення п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.1998 №255 дозволяють стверджувати про те, що переведення на роботу в іншу місцевість полягає у зміні населеного пункту в якому розташовується установа. Так, на думку відповідача, позивачем не вчинено жодних дій, які могли б свідчити про надання згоди на переміщення разом з установою в іншу місцевість, а в ході листування між головним управлінням та позивачем, ОСОБА_1 неодноразово наголошувалось про необхідність надання або згоди на переміщення разом з установою до іншого населеного пункту, або відмови на таке переміщення. Підсумовуючи зазначене вище, головне управління вважає свої дії щодо звільнення ОСОБА_1 відповідно до п.6 ч.1 ст.36 КЗпП України (у звязку з відмовою від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією) законними та обґрунтованими.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно із пунктом 10 частини 1 статті 3 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанцій без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У звязку з відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, справу вирішено розглянути в порядку ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України, публічна служба, це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до ст. 43 ОСОБА_2 України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Судом встановлено, що позивач з 2005 року проходить державну службу на посаді головного спеціаліста відділу державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку.

Наказом ГУЮ у Донецькій області від 17.07.2014 року №2278/1 ОСОБА_1, головному спеціалісту відділу державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку, надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду з 28.07.2014 року по 30.04.2015 року включно.

01.04.2015 року позивач поштою на адресу ГТУЮ у Донецькій області була направлена заява від 31.03.2015 року в якій позивач в звязку з тим, що почалася антитерористична операція у місті, де знаходилась її робота, просила з посиланням на п. 18, ч. 1, ст. 25 ЗУ Про відпустки надати їй відпустку без збереження заробітної плати за бажанням працівника на період проведення антитерористичної операції (а.с. 60).

На вказану заяву ГТУЮ у Донецькій області надано відповідь від 28.04.2015 року №545-5 якою відмовлено у її задоволенні, обґрунтовуючи це тим, що відповідно до Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької і Луганської областей, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №595, на виконання вимог Наказу Міністерства юстиції України №247/7 від 25.11.2014 року Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області відділ державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку переміщено та перереєстровано за адресою м. Маріуполь, вул. Металургів, 229. Та в звязку з тим, що у м. Маріуполі антитерористична операція не проводиться позивач не має право на даний вид відпустки(а.с.61).

Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач звернулась до суду із відповідним позовом та Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2015 року по справі № 815/3152/15, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2015 року, визнано неправомірним рішення Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 28.04.2015р. про відмову у наданні ОСОБА_1 відпустки без збереження заробітної плати на період проведення антитерористичної операції; зобовязано Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.03.2015р. про надання відпустки за бажанням працівника без збереження заробітної плати на період проведення антитерористичної операції та прийняти рішення згідно діючого законодавства (а.с.15-16, 17-18).

03.11.2015 року на виконання вищенаведеного рішення суду позивачу виданий виконавчий лист та 22.12.2015 року відкрито виконавче провадження ВП №49714249 (а.с.19).

В подальшому, 14.01.2016 року боржником на виконання постанови суду надана відповідь якою повідомлено, що за наслідками розгляду її заяви від 31.03.2015р. відсутня можливість її задоволення, через те що вона не перебуває у трудових правовідносинах з Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області, так як наказом №2152/1 від 11.09.2015р. позивач звільнена з посади.

27.01.2016 року головним державним виконавцем прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №49714249 через виконання боржником постанови суду.

Поряд з цим, судом встановлено, що Наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 11 вересня 2015 року № 2152/1 Позивача звільнено з посади на підставі пункту 7-2 статті 36 Кодексу законів про працю України, з підстав, передбачених Законом України Про очищення влади (неподання у строк заяви про згоду на проведення перевірки державного службовця) та застосовано заборону, яка передбачена частиною третьою статті 1 Закону.

Не погоджуючись з наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 11 вересня 2015 року № 2152/1, позивач оскаржила його у судовому порядку.

22.03.2016 року постановою Одеського окружного адміністративного суду скасований наказ №2152/1 від 11.09.2015р. в частині звільнення позивача з посади головного спеціаліста відділу ДРАЦС Калінінського районного управління юстиції в м. Донецьку та поновлено на посаді, та в частині поновлення на посаді судом допущено негайне виконання рішення(а.с.32-34).

Також, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2016р. по справі №815/772/16 визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3, про закінчення виконавчого провадження від 27.01.2016р. ВП №49714249 (а.с.21-23).

Постановою заступника начальника відділу ОСОБА_3 від 17.05.2016 року відновлено виконавче провадження ВП №49714249 (а.с.24).

В звязку з відновленням виконавчого провадження боржником 03.06.2016р. на виконання постанови суду від 31.03.2015р. надана повторна відповідь вих.№8-4-1110 позивачу.

У вказаній відповіді боржником повідомлено позивача, що надати відпустку неможливо, оскільки відсутні правові підстави для її надання, так як Калінінське районне управління юстиції у м. Донецьку ліквідоване, та що на цей час антитерористична операція у м. Маріуполі не проводиться.

26.05.2016 року відкрито виконавче провадження №51240373 по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого 28.04.2016 року на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 року по справі №815/844/16 про поновлення позивача на посаді (а.с.35).

Постановою заступника начальника відділу ПВР Департаменту ДВС накладено штраф на відповідача у розмірі 680,00 грн. за невиконання рішення суду (а.с.36-37).

26.07.2016 року ГТУЮ у Донецькій області прийнято Наказ №2908/1 від 26.07.2016 року «Про скасування наказу від 11.09.2015 року №2152/1 «Про звільнення працівників органів юстиції» на підставі вищенаведеної постанови ООАС (а.с.38), яким скасовано наказ ГТУЮ у Донецькій області від 11.09.2015 року №2152/1 «Про звільнення працівників органів юстиції» в частині звільнення ОСОБА_1 та застосування до неї заборони, передбаченої частиною третьої статті 1 ЗУ «Про очищення влади» (а.с.38).

Так, у звязку з невиконанням відповідачем рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та законних вимог державного виконавця, 01.09.2016 року заступником начальника відділу Департаменту ДВС прийнято постанову про накладення штрафу на ГТУЮ в Донецькій області в розмірі 1360,00 грн. (а.с.39-40).

Поряд з цим, за повідомленням (поданням) заступника начальника відділу Департаменту ДВС від 12.09.2016 року №14926-0-33-15/20-1/9 про невиконання відповідачем рішення суду, відкрито кримінальне провадження №0000759, за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України та згідно повідомлення про початок досудового розслідування від 06.10.2016 року по даному факту триває досудове розслідування (а.с.41-43з/б).

Наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 11.10.2016 року №3511/1 «Про звільнення ОСОБА_1В.», на підставі подання начальника управління кадрової роботи та державної служби ГТУЮ у Донецькій області від 07.10.2016 року №08.1-20/1042, ОСОБА_1 - головного спеціалісту відділу державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку звільнено з займаної посади 11.10.2016 року у звязку з відмовою від переведення на роботу в іншу місцевість разом з установою відповідно до п.6 ч.1 ст.36 Кодексу законів про працю України (а.с.74).

Не погоджуючись з прийнятим Наказом, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Правовий статус окремих категорій державних службовців регулюється ОСОБА_2 України, спеціальними законами та Кодексом законів про працю України.

Суспільні відносини, пов'язані зі створенням правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, регулює Закон України «Про державну службу» N 3723-XII від 16.12.1993.

Він визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

Відповідно до ст.ст.1-2 Закону, державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень.

Посадовими особами відповідно до цього Закону вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.

Статтею 10 Закону передбачено, що основними обов'язками державних службовців є:

додержання ОСОБА_2 України та інших актів законодавства України;

забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції;

недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина;

безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників;

збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню;

постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації;

сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі.

Державний службовець повинен діяти в межах своїх повноважень. У разі одержання доручення, яке суперечить чинному законодавству, державний службовець зобов'язаний невідкладно в письмовій формі доповісти про це посадовій особі, яка дала доручення, а у разі наполягання на його виконанні - повідомити вищу за посадою особу.

Так, Одеським окружним адміністративним судом 13 липня 2015 року прийнято постанову у справі № 815/3152/15, якою визнано неправомірним рішення Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 28.04.2015 р. про відмову у наданні ОСОБА_4 відпустки без збереження заробітної плати на період проведення антитерористичної операції; зобовязано Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.03.2015 р. про надання відпустки за бажанням працівника без збереження заробітної плати на період проведення антитерористичної операції та прийняти рішення згідно діючого законодавства.

У звязку з проведенням антитерористичної операції в окремих районах Донецької області, на виконання Указу Президента України №875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014 №247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області», наказу Головного управління юстиції у Донецькій області від 18.11.2014 №69/2 «Про переміщення Головного та територіальних управлінь юстиції, відділів державної виконавчої служби, відділів державної реєстрації актів цивільного стану, державних нотаріальних контор» відділ державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку переміщено та зареєстровано за новою адресою - вул. Металургів, 229, м. Маріуполь.

Приписами пп.5 п.2 наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014 №247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» керівника Головного управління юстиції у Донецькій області зобовязано довести до відома всіх працівників Головного управління юстиції у Донецькій області, підпорядкованих територіальних органів та установ юстиції про переміщення відповідних органів та установ, запропонувати їм переведення на роботу в іншу місцевість разом із відповідним органом або установою юстиції, одночасно попередивши про наступне звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України у разі відмови від переведення на роботу в іншу місцевість разом із органом або установою.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 року по справі №815/844/16 встановлено, що відповідачем видано наказ № 948/4 від 21 серпня 2015 року Про початок проведення в районних управліннях юстиції у місті Донецьку перевірки, передбаченої Законом України Про очищення влади з 01 вересня 2015 року та обовязок доведення цього наказу до відома посадових осіб, зокрема Калінінського районного управління юстиції в наказі покладено на управління кадрової роботи та державної служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, для посадових осіб, які перемістились на підконтрольну Україні територію разом з установою, фактично виконують повноваження шляхом ознайомлення з наказом під особистий підпис, для осіб, які не перемістились, перебувають на тимчасово неконтрольованій території шляхом оприлюднення на офіційному веб-сайті відповідача.

Позивач мешкає в м. Одесі, тобто перемістилась на підконтрольну Україні територію, та на момент видачі наказу перебувала у відпустці на підставі судового рішення. Однак, відповідач, після видачі наказу № 948/4 від 21 серпня 2015 року відповідно до вимог Порядку не тільки не довів зміст наказу позивачу ОСОБА_1, але навіть в будь-який формі не повідомив про перевірку. При цьому відповідач мав засоби звязку із позивачем, які були додатково повідомлені нею у заяві від 31 березня 2015 року.

Бездіяльність субєкта владних повноважень, а саме - невиконання встановленого обовязку доведення до позивача інформації про перевірку порушило трудові права позивача та суперечить наведеним правовим нормам. ОСОБА_1 була позбавлена можливості мати інформацію про початок перевірки, тому не надала відповідну заяву, документи та згоду на перевірку, що стало підставою звільнення її з роботи.

У звязку з наведеним, вказаною постановою по справі визнано протиправною бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо недоведення до відома працівника ОСОБА_1, яка підлягала перевірці за Законом України Про очищення влади, наказу про початок перевірки, скасовано наказ № 2152/1 від 11.09.2015 року у частині звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку та допущено негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку.

На виконання рішення суду видано виконавчий лист, проте матеріали справи не містять доказів виконання боржником виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2016 року по справі №815/844/16, а отже, відсутність наказу про поновлення позивача на посаді свідчить про невиконання рішення суду.

Поряд з цим, за повідомленням (поданням) заступника начальника відділу Департаменту ДВС від 12.09.2016 року №14926-0-33-15/20-1/9 про невиконання відповідачем рішення суду, відкрито кримінальне провадження №0000759, за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України та згідно повідомлення про початок досудового розслідування від 06.10.2016 року по даному факту триває досудове розслідування (а.с.41-43з/б).

Також факт невиконання рішення суду підтверджується наказом відповідача від 26.07.2016 року ГТУЮ у Донецькій області №2908/1 від 26.07.2016 року «Про скасування наказу від 11.09.2015 року №2152/1 «Про звільнення працівників органі юстиції» на підставі вищенаведеної постанови ООАС (а.с.38), яким скасовано наказ ГТУЮ у Донецькій області від 11.09.2015 року №2152/1 «Про звільнення працівників органі юстиції» в частині звільнення ОСОБА_1 та застосування до неї заборони, передбаченої частиною третьої статті 1 ЗУ «Про очищення влади» та в якому відсутній запис про поновлення позивача на посаді (а.с.38).

З урахуванням наведеного, за умови відсутності наказу про поновлення позивача на посаді, а також відповідної заяви позивача про відмову від переведення на роботу в іншу місцевість разом із органом або установою, відповідно до пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України, підстав для звільнення ОСОБА_1, у відповідача не існувало.

Отже, звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Оскільки оскаржуваний Наказ №3511/1 від 11.10.2016 року про звільнення позивача, прийнятий з наведеними порушеннями, відповідно до положень ч.3 ст.2 КАС України суд має його скасувати на підставі положень ч.2 ст.162 КАС України.

В частині вимог про поновлення на посаді, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями статті 43 ОСОБА_2 України та статті 240-1 КЗпП України дає підстави для висновку про те, що за змістом частини першої статті 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом.

Як встановлено судом та не заперечувалось позивачем у позові, рішення суду про поновлення позивача не реалізовано, тобто ОСОБА_1 на даний час та на час прийняття спірного наказу про звільнення не поновлена на посаді головного спеціалісту відділу державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, у звязку з чим підстави для задоволення позовних вимог в частині поновлення позивача на посаді, яку ОСОБА_1 не обіймала під час винесення оскаржуваного наказу, у суду відсутні та задоволенню не підлягають.

У відповідності до статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 19 ОСОБА_2 України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про скасування Наказу від 11.10.2016 року №3511/1 та поновлення на посаді задовольнити частково.

Скасувати Наказ Головного територіального управління юстиції в Донецькій області від 11.10.2016 року №3511/1 про звільнення ОСОБА_1 головного спеціалісту відділу державної реєстрації актів цивільного стану Калініського районного управління юстиції у місті Донецьку із займаної посади з 11.10.2016 року у звязку з відмовою від переведення на роботу в іншу місцевість разом з установою відповідно до п.6 ч.1 ст.36 Кодексу законів про працю України.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя П.П.Марин