Справа № 820/6941/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

21 грудня 2016 р. м. Харків справа № 820/6941/16

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Спірідонов М.О., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Голови Харківської обласної державної адміністрації ОСОБА_2, третя особа - Служба безпеки України у Харківській області, про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому просить суд:

- зобов'язати відповідачку - ОСОБА_2 - в судовому порядку, згідно із вимогами ч. 5 ст. 277 ЦК України, відкликати протиправне звернення до СБУ у зв'язку із недостовірною інформацією міститься у документі, який прийняла (видала) Харківська обласна державна адміністрація за підписом відповідачки у справі;

- зобов'язати відповідачку - ОСОБА_2 - в судовому порядку спростувати інформацію, що наведена на сайтах: http://tyzhden.ua/News/179664 http://zik.ua/news/2016/11/29/golova_harkivskoi_oda_vymagaie_aby_sbu_vzyalasya_za_organizatoriv_999977 як таку, що порочить честь і гідність позивача, шляхом опублікування інформації про спростування наведених відомостей;

- визнати дії Голови Харківської обласної державної адміністрації ОСОБА_2 - неправомірними та такими, що порушують право позивача на повагу до гідності та честі, передбаченого статтями 21, 22 та 68 Конституції України, статтями 270, 297 Цивільного кодексу України;

- визнати дії Голови Харківської обласної державної адміністрації ОСОБА_2 - неправомірними та такими, що порушують право громадян на свободу думки і слова, що визначене статтею 34 Конституції України;

- визнати дії Голови Харківської обласної державної адміністрації ОСОБА_2 - неправомірними та такими, що порушують невід'ємне і непорушне право громадян на свободу мирного зібрання, визначеного статтею 39 Конституції України;

- встановити в судовому порядку юридичний факт порушення відповідачкою - ОСОБА_2 порушення присяги державного службовця.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у даній справі, суддя виходить з таких підстав та мотивів.

Так, ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

При цьому, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України )

У свою чергу, згідно ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання не чинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Особливістю таких спорів є їх публічно-правовий характер, пов'язаність із сферою реалізації публічної влади.

Публічно-правовий спір є спором між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Проте, слід зазначити, що специфіку публічно-правового спору визначає не тільки його суб'єктний склад, а й підстави виникнення цього спору і тісно пов'язане з цим питання меж повноважень адміністративного суду.

Отже, загальними критеріями для того, щоб визначити за спірними правовідносинами адміністративну юрисдикцію, є суб'єктний склад сторін (однією із сторін повинен бути суб'єкт владних повноважень) та предмет спору відповідно до природи спірних правовідносин (наявність публічно-правових відносин між сторонами під час виконання суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій на основі законодавства, тобто при реалізації цим суб'єктом своїх владних функцій та повноважень, визначених законодавством).

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

У той же час, статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо:

1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;

2) виключено;

3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Виходячи з вищенаведеного, суддя зазначає, що в даному випадку існує спір про право цивільне, хоча однією зі сторін у ньому і виступає особа публічного права, але у спірних правовідносинах у даному випадку реалізується не публічний, а приватний інтерес.

Позивач, гр. ОСОБА_1, у тексті позовної заяви і у прохальній частині адміністративного позову прямо вказує на спрямованість своїх вимог на захист прав, які в розумінні Цивільного кодексу України відносяться до особистих немайнових, а також посилається на норми Цивільного кодексу України.

Зі змісту позовних вимог та матеріалів позовної заяви вбачається, що характер спірних правовідносин не є публічно-правовим, і незалежно від суб'єктного складу має ознаки цивільно-правового спору.

У свою чергу, вимоги щодо оскарження дій суб'єкта владних повноважень, що завдають шкоду честі та гідності особи, розглядаються за правилами цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідно до п. 7 якої справи зазначеної категорії не можуть розглядатися за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки такі спори не мають публічно-правового характеру, навіть якщо стороною в ньому виступає суб'єкт владних повноважень.

З огляду на положення ст. 17 КАС України, вимога позивача про встановлення юридичного факту також не може бути розглянута та вирішення у порядку адміністративного судочинства, натомість, згідно вимог ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відтак, у відкритті провадження в даній адміністративній справі належить відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 109, 165, 186 Кодексу адміністративного України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Голови Харківської обласної державної адміністрації ОСОБА_2, третя особа - Служба безпеки України у Харківській області, про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії.

Роз'яснити позивачеві, що розгляд даної позовної заяви відноситься до юрисдикції місцевого загального суду, а територіальна підсудність щодо позовних вимог має бути визначена відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Повідомити позивачеві, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з тим самим позовом.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження по справі за позовною заявою надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Спірідонов М.О.