Справа № 804/4384/16
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2016 р. Справа № 804/4384/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Сидоренко Д.В.,
при секретарі Гелетій М.Т., розглянувши за участю представників:
відповідача ОСОБА_2 Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області ОСОБА_3,
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4,
Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Дніпропетровська,
ОСОБА_2 Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м.Дніпропетровська,
про визнання неправомірними та незаконними дії та зобовязання вчинити певні дії.
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_4 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Дніпропетровська та ОСОБА_2 Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м.Дніпропетровська про, з урахуванням заяви зміну (уточнення) позовних вимог:
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправомірність та незаконність дій Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Дніпропетровська відносно надання листа про відсутність повноважень визнання дійсності правочину операцій під час набуття права власності на автомобілі, за заявою про видання подання на повернення коштів.
Відповідач ОСОБА_5 обєднане управління Пенсійного фонду України м.Дніпропетровська явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи представник повідомлявся під розписку. Раніше надав заперечення на адміністративний позов, згідно яких посилається на відсутність у діючому законодавстві України про загальнообовязкове державне пенсійне страхування порядку повернення збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій щодо набуття права власності на легкові автомобілі, внаслідок чого вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідач ОСОБА_2 Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м.Дніпропетровська в запереченнях на адміністративний позов зазначає, зокрема про урегульованість питання повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, яке здійснюється на за поданням органів, що контролюють справляння надходжень до бюджету.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Листом вих.№31/4-1242-П-182 від 20.05.2016р. Територіального сервісного центру №1242 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області МВС України повідомлено ОСОБА_4 про те, що згідно наявних баз даних територіального сервісного центру 1242, повязаних з використанням автотранспортних, з обслуговування ТСЦ 1242 регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області, станом на 20.05.2016р. за позивачем не зареєстрованого автомобіль Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI, шасі WDB9066351P130198.
Листом вих. №2867/08/32 від 02.06.2016р. ОСОБА_5 обєднане управління Пенсійного фонду України м.Дніпропетровська повідомило позивача про те, що оскільки органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями щодо визнання дійсності правочину операції під час набуття права власності на автомобілі, тому питання повернення збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операції під час набуття права власності на автомобілі платнику збору можливо вирішити лише в судовому порядку, іншим чином чинним законодавством не передбачено.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить із наступного.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Реєстраційні операції з транспортними засобами в Україні, здійснюються відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 (далі - Порядок № 1388).
Пунктом 8 Порядку №1388 передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.
Відповідно до пункту 7 статті 1 Закону України від 26.06.1997 року № 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №400/97-ВР), платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: підприємства, установи та організації незалежно від форми власності, фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації в Україні територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, крім випадків забезпечення легковими автомобілями інвалідів згідно із законодавством та успадкування легкових автомобілів відповідно до закону.
Згідно з пунктом 6 статті 2 Закону України №400/97-ВР, об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 7 статті 1 цього Закону, є вартість легкового автомобіля.
Відповідно до пункту 8 статті 4 Закону України № 400/97-ВР, на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору, зокрема, для платників збору, визначених пунктом 7 статті 1 цього Закону, залежно від вартості об'єкта, визначеного пунктом 6статті 2 цього Закону:
§ 3 відсотки - якщо об'єкт оподаткування не перевищує 165 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня звітного року;
§ 4 відсотки - якщо об'єкт оподаткування перевищує 165, але не перевищує 290 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня звітного року;
§ 5 відсотків - якщо об'єкт оподаткування перевищує 290 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня звітного року.
В той же час, пунктом 12 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року №1740, визначено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації в Україні в територіальних органах з надання сервісних послуг МВС.
Таким чином, обов'язок сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування при купівлі-продажу автомобіля покладається на покупця, а сплата збору всупереч наведеним нормам особою, яка не належить до його платників, є помилковою сплатою.
Відповідно до ч.2 ст.45 Бюджетного кодексу України Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.
Пунктом 5 Порядку №787 визначено, зокрема, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.
Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.
Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.
Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов'язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 року № 106 «ОСОБА_6 питання ведення обліку податків і зборів (обовязкових платежів) та інших доходів бюджету» з огляду на коди бюджетної класифікації, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 14 січня 2011 року №11 (24140300 - Збір під час набуття права власності на легкові автомобілі), органом, який забезпечує здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного бюджету збору під час набуття права власності на легкові автомобілі, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного бюджету, визначено ПФУ.
Аналіз вказаного свідчить, що підставою, яка обумовлює повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів є подання наступних документів: заяви платника; подання органу, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету; платіжних доручень, що підтверджують зарахування коштів до відповідного бюджету.
Разом з тим, за результатами розгляду заяви на повернення помилково або надміру сплачених грошових коштів, органом, що контролює справляння надходжень бюджету, надається подання про повернення відповідних сум коштів або приймається рішення про відмову у поверненні помилково або надміру сплачених грошових зобов'язань, у разі відсутності законодавчо визначених умов повернення помилково або надміру сплачених грошових коштів.
Всупереч цьому, відповідачем ОСОБА_5 обєднаним управлінням Пенсійного фонду України м.Дніпропетровська за результатами розгляду заяв позивача від 16.05.2016р. було прийнято відмову викладену у формі листа за вих.№2867/08/32 від 02.06.2016р. з підстав можливість вирішення питання повернення збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операції під час набуття права власності на автомобіль лише в судовому порядку, оскільки органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями щодо визнання дійсності правочину операцій під час набуття права власності на автомобілі, тобто рішення, що не передбачено чинними нормами законодавства.
Разом з тим, права позивачів порушує саме відмова Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Дніпропетровська викладене у формі листа за вих.№2867/08/32 від 02.06.2016р., а не дії Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Дніпропетровська щодо відмови у наданні подання на повернення безпідставно перерахованих грошових коштів, у звязку з чим в адміністративному позові в частині визнання дій неправомірними та не законними слід відмовити.
Частиною 2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Відповідно до ч.2 ст.162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
На підставі вище викладених обставин справи, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати відмову Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Дніпропетровська викладену у формі листа від 02.06.2016р. №2867/08/32.
Прийняття рішення за результатами розгляду звернень позивача про повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів належить органу, що контролює справляння надходжень бюджету, в даному випадку Центральному обєднаному управлінню Пенсійного фонду України м.Дніпропетровська, який наділений владними повноваженнями та компетентний самостійно приймати рішення.
До того ж, суд не може підміняти орган, рішення якого оскаржується, зобовязуючи його приймати замість рішення, яке визнається протиправним інше рішення, яке б відповідало закону та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції відповідного державного органу.
При цьому, суд зауважує, що при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з їх рішеннями, суд, за наявності підстав для задоволення позову, визнає рішення такого органу недійсним і зобов'язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права.
Враховуючи зазначене вище, суд вважає за необхідне зобовязати ОСОБА_5 обєднане управління Пенсійного фонду України м.Дніпропетровська повторно розглянути звернення позивача щодо повернення коштів та щодо надання подання для повернення коштів від 16.05.2016р.
У судовому засіданні, яке відбулось 11.10.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Повний текст постанови складено 19.10.2016 року.
Керуючись ст.ст. 11, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним і скасувати відмову Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Дніпропетровська викладену у формі листа від 02.06.2016р. №2867/08/32.
Зобов'язати ОСОБА_5 обєднане управління Пенсійного фонду України м.Дніпропетровська повторно розглянути звернення позивача щодо повернення коштів та щодо надання подання для повернення коштів від 16.05.2016р.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_6