Справа № 806/1894/16
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про зупинення провадження)

21 грудня 2016 року м.Житомир Справа № 806/1894/16

Категорія 3.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

секретар судового засідання Ткачук А.В.,

за участю: представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

третіх осіб - ОСОБА_5, ОСОБА_6,

представника третьої особи - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної установи "Житомирський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України" до Управління Держпраці у Житомирській області, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання нечинними та скасування припису № 06-03-034/0668-0245 від 16.09.2016 та постанови № ЖИ/08/06-03-034/0668 від 07.10.2016,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив визнати нечинними та скасувати припис Управління Держпраці у Житомирській області № 06-03-034/0668-0245 від 16.09.2016 та постанову № ЖИ/08/06-03-034/0668 від 07.10.2016. У позові та заяві про збільшення позовних вимог Державна установа "Житомирський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України", поміж іншого, указувала, що прийняття спірного припису та постанови зумовлено помилковими, на їх думку, висновками відповідача, які зафіксовані у акті № 06-03-034/0668, про те, що при звільненні працівників ОСОБА_5 і ОСОБА_6 порушено вимоги ст.ст. 83, 116, 129 Кодексу законів про працю України.

Судом з'ясовано, що ОСОБА_5 і ОСОБА_6, не погодившись зі своїм звільненням з посади головного бухгалтера та бухгалтера Державної установи "Житомирський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України" відповідно, звернулися до Корольовського районного суду м. Житомира із відповідними позовними заявами. Ухвалами вказаного суду відкриті провадження в цивільних справах про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за вимушений прогул та за час затримки розрахунку і моральної шкоди.

Зважаючи на встановлені обставини, в судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання про зупинення провадження в даній справі до набрання законної сили судовими рішеннями в цивільних справах за позовами колишніх працівників установи.

Представники позивача щодо зупинення провадження в даній справі заперечували.

Представники відповідача стосовно зупинення провадження в справі не заперечували.

Треті особи та представник третьої особи щодо зупинення провадження в справі також не заперечували.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд дійшов висновку, що провадження у справі необхідно зупинити, виходячи з наступного.

Зупинення провадження у справі, за своєю правовою сутністю, є тимчасовим і повним припиненням всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Дана підстава виникає в процесі тоді, коли постановлення рішення можливо після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи, в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Зупинення провадження з підстав, передбачених цією нормою, допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо, тобто коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

Предметом оскарження в даній справі є рішення Управління Держпраці у Житомирській області, а саме припис № 06-03-034/0668-0245 від 16.09.2016, яким позивачу приписано усунути порушення вимог ч. 2 ст. 30 Закону України "Про оплату праці", ст. 116, 83, 129 КЗпП; та постанова № ЖИ/08/06-03-034/0668 від 07.10.2016 про накладення на Державну установу "Житомирський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України" штрафу у розмірі 29000 грн, за порушення ст. 129 КЗпП в частині відрахувань з вихідної допомоги, компенсації та інших виплат.

Як видно зі змісту акту перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 06-03-034/0668, складеного за результатами позапланової перевірки Державної установи "Житомирський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України", порушення останньою трудового законодавства відповідачем обґрунтовано таким.

Згідно наказу від 04.03.2016 № 39-ос установлено, що у зв'язку з не відшкодуванням ОСОБА_5 в повному обсязі заподіяної шкоди, грошова компенсація за 5 календарних днів не використаної щорічної відпустки за період роботи з 02.01.2016 по 04.03.2016 та кінцевий розрахунок підлягають зарахуванню для часткового погашення заподіяних матеріальних збитків.

Згідно наказу від 10.03.2016 № 42-ос встановлено, що у зв'язку з не відшкодуванням ОСОБА_6 в повному обсязі заподіяної шкоди, грошова компенсація за 6 календарних днів не використаної щорічної відпустки за період роботи з 11.03.2015 по 10.03.2016 та кінцевий розрахунок підлягають зарахуванню для часткового погашення заподіяних матеріальних збитків.

Також указано, що грошову компенсацію за не використані щорічні відпустки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не виплачено у день звільнення.

У адміністративному позові позивач наголошує, що, з метою часткового відшкодування заподіяної Установі шкоди, при звільненні ОСОБА_5 і ОСОБА_6 кінцевий розрахунок, у тому числі і компенсація за невикористані відпустки, були зараховані для відшкодування шкоди, відповідно до ст. 127 КЗпП України, з урахуванням положень ст. 136 КЗпП України, що спростовує, на їх переконання, твердження контролюючого органу про порушення вимог ст.ст. 129, 83, 116 вказаного Кодексу.

Матеріалами справи підтверджено, що звільнення головного бухгалтера Державної установи "Житомирський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України" ОСОБА_5 та бухгалтера з розрахунку заробітної плати відділу бухгалтерського обліку Установи ОСОБА_6, а також зарахування кінцевого розрахунку для часткового погашення заподіяних матеріальних збитків проведено на підставі наказів позивача № 39-ос від 04.03.2016 і № 42-ос від 10.03.2016 відповідно.

Не погоджуючись зі своїм звільненням, у березні 2016 року ОСОБА_5 звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира із позовною заявою до Державної установи "Житомирський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України" про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за вимушений прогул та за час затримки розрахунку і моральної шкоди.

Ухвалою судді вказаного районного суду від 31 березня 2016 року відкрито провадження в цивільній справі № 296/2799/16-ц та призначено судове засідання в справі.

ОСОБА_6 також звернулася до Корольовського районного суду м.Житомира з позовом до Державної установи "Житомирський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України" про визнання незаконним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення коштів та моральної шкоди.

За указаним позовом ОСОБА_6 відкрито провадження у цивільній справі № 296/3015/16-ц і призначено її до судового розгляду, про що Корольовським районним судом м. Житомира постановлено ухвалу від 04 квітня 2016 року.

На даний час рішення у вказаних цивільних справах не прийнято.

Поряд з цим, суд ураховує, що за наслідками розгляду цивільних справ №№ 296/3015/16-ц, 296/2799/16-ц можуть з'явитися важливі для даної справи обставини, неврахування яких може вплинути на законність судового рішення в ній. Так як саме наказами позивача, правомірність яких є предметом розгляду в цивільних справах, вирішено здійснити зарахування кінцевого розрахунку з працівниками в часткове погашення заподіяних матеріальних збитків і, як наслідок, порушено, на думку Управління Держпраці у Житомирській області, вимоги ст. 129 КЗпП України в частині відрахувань з вихідної допомоги, компенсації та інших виплат, про що складено оскаржуваний припис і постанову.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що судовий розгляд справи № 806/1894/16 без урахування обставин, установлених рішеннями Корольовського районного суду м. Житомира, за результатами вирішення справ № 296/3015/16-ц і № 296/2799/16-ц є неможливим.

З огляду на викладене, а також з метою повного та об'єктивного вирішення спору по суті, встановлення істини в справі, суд вважає, що наявні підстави для зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовими рішеннями у вказаних цивільних справах.

Керуючись статтями 156, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Провадження у адміністративній справі за позовом Державної установи "Житомирський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України" до Управління Держпраці у Житомирській області, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання нечинними та скасування припису № 06-03-034/0668-0245 від 16.09.2016 та постанови № ЖИ/08/06-03-034/0668 від 07.10.2016 зупинити до набрання законної сили судовими рішеннями в цивільних справах № 296/3015/16-ц і № 296/2799/16-ц.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко

Повний текст ухвали виготовлено: 26 грудня 2016 р.

п.3 ч.1 ст. 156 неможливості розгляду справи до набрання законної сили судового рішення в іншій справі