Справа № 524/6159/16-а
Суддя: Нестеренко С. Г.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/6159/16-а
Провадження 2-а/524/365/16
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

19.12.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді Нестеренка С.Г., при секретарі Бельченко Н.Л., з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ДПП НП України ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_3, УПП у м. Кременчуці ДПП НП України, Департаменту патрульної поліції Національної Поліції України про визнання протиправними дій по ухваленню постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року до суду звернувся ОСОБА_1 із вказаним адміністративним позовом.

Зазначив, що 01 липня 2016 року близько 18 год. 55 хв. рухаючись на перехресті вулиць Сумська та вул. ОСОБА_4Богаєвського м. Кременчуці керуючи транспортним засобом ZAZ Daewoo, р.н.з. ВІ 8309 АА, був зупинений відповідачем - інспектором роти № 2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_3, котрий склав відносно нього постанову, в якій було зазначено, що він (позивач) нібито рухався перед переїздом де немає дорожньої розмітки та дорожніх знаків, які визначають кількість смуг руху, рухався на транспортному засобі через переїзд в другому ряду чим порушив п.20.4 ПДР України, внаслідок чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 123 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Вважав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, оскільки п 20.4 ПДР України вказано, що якщо перед переїздом немає дорожньої розмітки або дорожніх знаків, що визначають кількість смуг руху, рух транспортних засобів через переїзд дозволяється лише в один ряд. Він рухався з дотримання правил дорожнього руху і не рухався в другій полосі, а виконував поворот до двору.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд: - визнати протиправними дії інспектора УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_3 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення; - скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 118912 від 01 серпня 2016 року.

Ухвалою суду від 07 листопада 2016 року до участі у справі було залучено відповідачами - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на обставини та підстави викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ДПП НП України ОСОБА_2 з позовом не погодився, пояснив, що інспектор не порушив процедуру щодо винесення постанови, діяв в межах наданих йому законом повноважень. Мав право розглянути вказане адміністративне правопорушення та винести постанову.

Відповідач інспектор роти № 2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_3 у судове засідання не прибув. Наказом ДПП НП України від 15 вересня 2016 року, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» звільнений зі служби в поліції.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані і надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно зі ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ч.ч. 1 4 ст. 258 КпАП України зазначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 276 КпАП України передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 2 цього Кодексу передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти в системному зв'язку з ч. 1 тієї самої статті, з якої випливають, що захист прав та інтересів юридичних осіб, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно правових відносин.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі адміністративна справа) це переданий на вирішення адміністративного суду публічно правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п. 1 ч. 1 ст. 17 згаданого Кодексу України до компетенції адміністративних судів віднесено, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України). Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частина 2 ст. 71 КАС України визначає особу, на яку покладається тягар доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Заявлені відповідачі не зявились в судове засідання , ігнорували вимогу суду про необхідність надання матеріалів адміністративного провадження, письмових заперечень , доказів, доводів і спростувань позовних вимог не надали, тому суд вирішив спір на підставі доказів, що були надані позивачем.

Відповідно до п. 20.4 ПДР України, затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (в редакції станом на 01 серпня 2016 року) якщо перед переїздом немає дорожньої розмітки або дорожніх знаків, що визначають кількість смуг руху, рух транспортних засобів через переїзд дозволяється лише в один ряд.

Судом достовірно встановлено, що позивача ОСОБА_1 01 серпня 2016 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 123 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. згідно постанови серії ДР № 118912 від 01 серпня 2016 року, ухваленої інспектором роти № 2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_3

У постанові зазначено, що 01 серпня 2016 року близько 18 год. 50 хв. на перехресті вулиць Сумська та вул. ОСОБА_4Богаєвського в м. Кременчуці, позивач, керуючи транспортним засобом ZAZ Daewoo, р.н.з. ВІ 8309 АА, рухався перед переїздом де немає дорожньої розмітки та дорожніх знаків, які визначають кількість смуг руху, рухався на транспортному засобів через переїзд в другому ряду чим порушив п 20.4 ПДР України.

Дана постанова була ухвалена, за висновком суду, передчасно, з порушенням вимог ст.ст. 33 35, 222, 268, 276 КпАП України, та підлягає скасуванню за наступних обставин.

Так, з пояснень позивача, що 01 серпня 2016 року близько 18 год. 55 хв. позивача ОСОБА_1, який керував вказаним транспортним засобом та рухався не через переїзд, а виконував маневр повороту праворуч для заїзду до двору, не здійснивши виїзду на зустрічну полосу руху.

Суд також враховує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення не були враховані всупереч вимогам ст. 280 КпАП України обставини щодо вчинення проступку, вини позивача чи підлягає позивач адміністративній відповідальності, не були встановлені обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, тобто фактично не були перевірені вимоги які зазначаються у ст.ст. 17 22, 33 35 КпАП України.

Відповідачі не подали належні і допустимі докази на спростування встановлених обставин, на підтвердження правомірності дій інспектора Валаги Н.Р. при ухваленні стосовно позивача постанови.

За таких обставин, суд вважає, що оспорена постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити, оскільки до повноважень суду, відповідно КАС України та КпАП України не входить обовязок розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 123 КУпАП по суті.

Крім того, необхідно стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної Поліції України судовий збір на користь держави у розмірі 1378 грн. (станом на день подання позову).

Керуючись ст.ст. 287 - 289 КпАП України, ст.ст. 17, 19, 69, 70, 71, 158-163, 171-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ДР № 118912 від 01 серпня 2016 року, ухваленої інспектором роти № 2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_3, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 123 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. на користь держави.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної Поліції України судовий збір на користь держави у розмірі 1378 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного Адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти днів з дня проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Повний текст постанови виготовлено 23 грудня 2016 року.

Суддя: