Справа № 127/21239/16-а
Суддя: Луценко Л. В.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/767/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що 2 червня 2016 року головним інспектором відділу КП ВМР «Муніципальна поліція» ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення сеія ОН №000505. Відповідно до змісту протоколу, керівник представництва «Вікно Плюс» ОСОБА_3 усвідомлюючи свої протиправні дії, як субєкт господарської діяльності, умисно організував розміщення спеціальної металевої конструкції рекламного засобу з написом «Вікно Плюс виробник якісних вікон» на прибудинковій території будинку № 3 по вул.. Театральна, без відповідного дозволу на розміщення зовнішньої реклами виконкому міської ради, що є порушенням п. 7.11.1. Правил благоустрою території м. Вінниці.

В червні 2016 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради було винесено постанову № 697, якою позивача притягнено до відповідальності за ст. 152 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Дану постанову позивач вважає незаконною, оскільки представництва «Вікно Плюс» у м. Вінниці не існує; ОСОБА_3 не займав жодної керівної посади «Представництва «Вікно Плюс», а назва «Вікно Плюс виробник якісних вікон» є зареєстрованою торговою маркою, яку на відповідних правах використовує ФОП ОСОБА_5 Крім того, розмір штрафу не відповідає санкції ст. 152 КУпАП; свідком порушення зазначено працівника КП ВМР «Муніципальна поліція», позивачем було отримано протокол без додатків. Враховуючи вищевказане, ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом та просить визнати нечинною та скасувати постанову № 697 від 17.06.2016 року адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради у справі про адміністративне правопорушення винесену стосовно ОСОБА_3, а також провадження у адміністративній справі закрити.

До початку розгляду справи по суті представником позивача було подано уточнюючу позовну заяву, згідно якої ОСОБА_3 просить визнати протиправною та скасувати постанову № 697 від 17.06.2016 року Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради у справі про адміністративне правопорушення винесену стосовно нього; провадження у адміністративній справі закрити та судові витрати залишити за позивачем.

Протокольно судом було замінено неналежного відповідача виконавчий комітет Вінницької міської ради на належного - адміністративну комісію при виконавчому комітеті Вінницької міської ради.

Також ухвалою суду від 28 листопада 2016 року клопотання представника позивача за довіреністю ОСОБА_1 задоволені та поновлено позивачу ОСОБА_3 строк для звернення до суду з адміністративним позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та просили суд в задоволенні останніх відмовити у звязку з безпідставністю.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних міркувань.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 17.06.2016 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №697 про визнання позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП та накладено на позивача - керівника представництва «ВікноПлюс» адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700 грн. за те, що, усвідомлюючи протиправний характер своєї дії, позивач умисно організував розміщення спеціальної металевої конструкції рекламного засобу з надписом «ВікноПлюс; Виробник якісних вікон», на прибудинковій території буд. № 3 по вул.. Театральна, без дозволів на розміщення зовнішньої реклами, наданих у встановленому виконкомом міської ради порядку, чим вчинив правопорушення передбачене ст.. 152 КУпАП порушення правил благоустрою території населеного пункту, а саме: п. 7.11.1 Правил благоустрою міста Вінниці і посягнула на встановлений громадський порядок. (а.с. 9).

Рішенням Вінницької міської ради №104 від 01.03.2011 року затверджені Правила благоустрою території міста Вінниці (надалі Правила) нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою населеного пункту.

Так, згідно п.3.2.3 Правил, громадяни у сфері благоустрою міста зобовязані не порушувати права і законні інтереси інших суб'єктів у сфері благоустрою міста.

Відповідно до п. 7.11.1 Правил, рекламні засоби (спеціальні конструкції) розташовуються на підставі дозволів на розміщення зовнішньої реклами, наданих у встановленому виконкомом міської ради порядку.

Частиною першою статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб'єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об'єктів благоустрою.

Відповідно до ч.1 ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають (ч.4 ст.20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

А тому, Правила благоустрою території міста Вінниці є обов'язковими для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають, в тому числі позивачем.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Разом з тим, згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 268 КУпАП України визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач на засідання не з'явився в звязку з хворобою, що підтверджується випискою із медичної картки (а.с. 69). Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 був позбавлений можливості скористатися права передбаченими ст. 268 КУпАП України, зокрема надати пояснення, а також скористатися юридичною допомогою адвоката, чи іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно ст. 256 КУпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 12) суд вбачає, що в ньому не зазначено: документ, що посвідчує особу правопорушника; ідентифікаційний номер позивача. Разом з тим, в протоколі зазначено, що позивач працює керівником представництва «ВікноПлюс», вул. Театральна, 3. Однак даний факт спростовується договором оренди від 10.02.2016 року (орендарем вказаного приміщення є приватний підприємець ОСОБА_5В.) та цивільно-правовою угодою № 1 від 30.05.2016 року, укладеної між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_3, відповідно до якої позивач виконує наступні роботи: проводить консультування щодо якості виробів, а також монтажу метало пластикових вікон ТМ «ВікноПлюс виробник якісних вікон» за адресою м. Вінниця, вул. Театральна, буд. 3 (а.с. 19, 20-21). Також, слід зазначити, що позивача притягнуто до відповідальності як посадову особу представництва «Вікно Плюс», проте представництва «Вікно Плюс» у м. Вінниці не існує.

Відповідно до дилерського договору від 04.01.2016 року, укладеного між власником торгової марки «Вікно Плюс» ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_5, останній купив металопластикові вікна та двері, жалюзі, ролети, гаражні ворота та отримав немонопольне право на виконання функцій по маркетингу та продажу виробів продавця.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що протоколу про адміністративне правопорушення складено на неналежну особу, оскільки ОСОБА_3 не займав жодної керівної посади та не був керівником не існуючого «представництва «Вікно Плюс», тобто не мав жодної організаційно-розпорядчої функції, як посадова особа. Таким чином, під час складання протоколу було порушено вимоги законодавства, а саме не встановлено особу порушника.

В абзаці 6 п. 10.8 Правила благоустрою території міста Вінниці зазначено, що особа, яка виявила порушення, здійснює заходи щодо встановлення особи, винної у скоєнні правопорушення, шляхом направлення запитів до правоохоронних органів.

Однак з матеріалів справи вбачається відсутність запитів чи будь-яких інших відомостей із правоохоронних органів, які б вказували на те, що правопорушення вчинено саме позивачем.

Також слід звернути увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 надав письмові пояснення, згідно яких дану декоративну огорожу було погоджено з ТОВ «ЖЕО» та міським відділом благоустрою, відповідно до рішення Вінницької міської ради № 2790 про вимоги до влаштування декоративних огороджень на прибудинкових територіях. Даний факт дійсно підтверджений листом ТОВ «ЖЕО» від 06.06.2016 року (а.с. 23) та погоджувальним бланком на розміщення зовнішньої вивіски від 09.09.2016 року (а.с. 49-53).

Відповідно до ст. 278 КУпАП України, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ч.2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Однак, дані вимоги закону також були проігноровані відповідачем при винесенні постанови, оскільки відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не було взято до уваги, що позивачем вчинено порушення вперше, а також даним порушенням не заподіяно жодної майнової шкоди третім особам.

Таким чином, оскаржувана постанова не містить даних щодо врахування вищезазначених обставин при винесенні оскаржуваної постанови та обґрунтованості накладення штрафу саме в максимальному розмірі. Вказане свідчить про відсутність пропорційності, зокрема, адміністративною комісією не дотримано необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача та ціллю на досягнення яких спрямована оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Наведені вище обставини, постанова про накладення адміністративного стягнення також не містить, що свідчить про необєктивність та упередженість при її винесенні, а відтак і незаконність застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Більше того, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, фото фіксації до протоколу про адміністративне правопорушення достеменно не можливо встановити наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.

Згідно ч. 4 ст. 70 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач не довів правомірність свого рішення, підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні, а відтак оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Судові витрати суд залишає за позивачем на прохання його представника.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.10, 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст.ст. 33, 152, 245, 256, 268, 276, 278, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 9, 18, 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради №697 від 17.06.2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.152 КУпАП, та накладення на останню адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Судові витрати залишити за позивачем.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі, якщо судом було проголошено лише вступну та резолютивну частини, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: