Справа № 686/21029/16-а
Суддя: Мороз В. О.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі судді Мороз В.О., розглянувши в м. Хмельницькому в приміщенні суду в скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення певних дій, -

встановив:

25 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення певних дій, а саме просить визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому щодо призначення пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік та зобов'язати управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому здійснити нарахування та виплату йому з 01.08.2016 р. пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосування показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки, що передує року звернення із заявою про призначення пенсії, а саме за 2013-2015 роки.

Свої вимоги мотивує тим, що йому у 2002 році було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки він вже досягнув пенсійного віку передбаченого ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», має необхідний страховий стаж, тому має право на пенсію за віком. Так як з часу призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» він працював, сплачував страхові внески та досягнув пенсійного віку, 01.08.2016 подав до управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому заяву з повним пакетом документів про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Однак відповіддю від 13.10.2016 вих. № 732/П-12 відповідач повідомив, що розмір призначеної йому з 01.08.2016 р. пенсії склав 1127,36 грн. та, оскільки пенсія вже була призначена у 2002 р., то при розрахунку пенсії при переведенні на пенсію за віком застосовано середню заробітну плату за 2007 рік у розмірі 1197,91грн. За рахунок цього розмір його пенсії став значно нижчим, ніж мав би бути, чим порушено його право на відповідне пенсійне забезпечення. Станом на дату подання заяви, тобто на 01.08.2016, жодного виду пенсії, право на які визначено Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» він не отримував, тобто, перевести його з одного виду пенсії на інший, як стверджує відповідач, було не можливо.

Ухвалою суду від 29.11.2016 року по справі було відкрито скорочене провадження.

Відповідачу були вручені копія ухвали про відкриття скороченого провадження разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачем 09.12.2016 року до суду надані письмові заперечення проти позову, в яких він заперечує проти позову, при цьому вказує, що позовні вимоги є необґрунтованими та просить відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що згідно ч. 3 ст. 45 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування зі змінами внесеними 01.10.2011 року Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подачі заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Лише при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за наявності 24 місяців страхового стажу після призначення (перерахунку) пенсії, застосовується середня заробітна плата, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за перерахунком пенсії. Таким чином, у зв'язку з переходом на пенсію відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з 13.07.2016р. до розрахунку пенсії позивача взято середню заробітну плату за 2007р. (1197,91 грн.).

Проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії си бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Так, відповідно до ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Судом встановлено, що позивачу у 2002 році було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки він вже досягнув пенсійного віку передбаченого ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Так як з часу призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» він працював, сплачував страхові внески та досягнув пенсійного віку, 28.09.2016 подав до управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому заяву з повним пакетом документів про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Однак відповіддю від 13.10.2016 вих. № 732/П-12 відповідач повідомив, що розмір призначеної йому з 01.08.2016 р. пенсії склав 1127,36 грн. та, оскільки пенсія вже була призначена у 2002 р., то при розрахунку пенсії при переведенні на пенсію за віком застосовано середню заробітну плату за 2007 рік у розмірі 1197,91грн.

За рахунок цього, розмір його пенсії став значно нижчим, ніж мав би бути, чим порушено його право на відповідне пенсійне забезпечення. Станом на дату подання заяви, жодного виду пенсії, право на які визначено Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» він не отримував.

Відповідно до ст.ст. 1-1, 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів. Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

За цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії (ст. 2 Закону №1788-ХІІ).

У частині першій статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно зі ст.10 зазначеного Закону, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону №1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону N 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідач повинен був керуватися ст..40 ч.2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», де « Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики;

Згідно з ч.2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника), на інший.

У даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, оскільки пенсія за вислугу років не передбачена Законом №1058-ІV та не віднесена до видів пенсії, які призначаються згідно цього Закону.

Так, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" позивач звернувся вперше.

Станом на дату подання заяви, тобто на 28.09.2016, позивач жодного виду пенсії, право на які визначено Законом України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» не отримував, тобто, перевести мене з одного виду пенсії на інший, як стверджує відповідач, було не можливо.

Крім того, позивач з часу призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Отже, позивач має право на перерахунок та виплату пенсії за віком, виходячи із показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

За наведених обставин суд вважає безпідставним застосування у спірних правовідносинах частину третю статті 45 Закону № 1058-ІV.

Аналогічна позиція викладена Верховним судом України у постанові від 31.03.2015 року у справі №21-612-а14.

Враховуючи той факт, що позивач жодним із видів загальнопередбаченої пенсії не користувався раніше, то право на пенсію за віком у нього виникло вперше, а тому при визначенні розміру пенсійних виплат слід застосовувати ч.2 ст. 40 Закону України №1058-ІV, тобто при обчисленні пенсії брати розмір середньої заробітної плати (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії слід застосовувати, виходячи із розміру заробітної плати за 2013-2015 роки.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Із заявою про призначення пенсії позивач звернувся 28.09.2016р. Тому, пенсія за віком має бути призначена з 28.09.2016 року.

Судом встановлено, що подаючи позовну заяву до суду, позивач сплатив судовий збір на загальну суму 551,20 грн. Відповідно до ст. 94 КАС України у зв'язку з повним задоволенням судом позовних вимог, судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на користь позивача у розмірі 551,20 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 5, 7 - 15, 69 - 71, 86, 94, 158 - 163 КАС України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому здійснити нарахування та виплату з 28.09.2016 р. ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосування показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні з якої сплачено страхові внески за три останні роки, що передує року звернення із заявою про призначення пенсії, а саме за 2013-2015 роки.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління пенсійного фонду України в м. Хмельницькому на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у сумі 551,20 грн.

Копії постанови невідкладно надіслати сторонам.

Постанова набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя