Справа № 340/645/16-а
Суддя: Атаманюк Р. І.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №340/645/16-а
Номер провадження №2-а/340/44/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого- судді Атаманюка Р. І.,

з участю: секретаря Ласкурійчук С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Верховина справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону УПП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із адміністративним позовом про визнання незаконною та скасування постанови серії АР №142057 від 22.11.2016 року, винесеної інспектором роти №3 батальйону УПП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Позовні вимоги мотивує тим, що постановою відповідача його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Свої дії, відповідач мотивував тим, що він керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку на перехресті. Вважає накладене на нього стягнення безпідставним та необгрунтованим. 22.11.2016 року в другій половині дня, він керував власним автомобілем марки "Toyota Land Cruiser", номерний знак НОМЕР_1 в м.Івано-Франківськ і в салоні автомобіля разом з ним знаходилися його знайомі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Близько 17 год., рухаючись по вул. Січових Стрільців, він звернув на вул.Мазепи та зупинився навпроти будинку №1, що на відстані більше 20 м. від самого перехрестя вулиць Мазепи, Галицької та Бельведерської, щоб висадити пасажирів. В цей час, позаду його автомобіля, зупинився автомобіль патрульної поліції, з якого вийшов відповідач та підійшов до його транспортного засобу з боку переднього сидіння пасажира.. Він опустив бокове скло та на вимогу інспектора представив документи, після чого інспектор поліції заявив, що він порушив ПДР, а саме здійснив зупинку на перехресті та почав складати постанову про адміністративне правопорушення. Його пояснення та заперечення відповідач не бажав слухати і вручив йому копію постанови. Свою вину на місці винесення постанови він не визнав і не визнає на даний час, оскільки викладені в постанові факти не відповідають дійсності, оскільки Правил дорожнього руху він не порушив. Крім цього, просить звернути увагу суду на те, що відповідачем при складанні постанови у справі про адміністративне правопорушення порушено вимоги п.п.9,10 розділу 4 Наказу МВС України "про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції" від 06.11.2015 року №1376, а саме, бланк постанови заповнено не розбірливим почерком, у графі 3 вказаної постанови не зазначено повністю найменування органу поліції, де проходить службу відповідач. Просить скасувати постанову серії АР №142057 від 22.11.2016 року винесену інспектором роти №3 батальйону УПП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за ч.1 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити, а справу розглядати без його участі на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Відповідач, інспектор поліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, заперечень на адміністративний позов та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, причини неприбуття суду не повідомив.

Згідно п. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 6 ст. 12 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не забезпечується.

Повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем віднсно позивача винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №142057 від 22.11.2016 року, в якій вказано, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки "Toyota Land Cruiser", номерний знак НОМЕР_1, 22.11.2016 року о 16 год. 54 хв. в м.Івано-Франківськ по вул.Мазепи здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п.п. 15.9 "ґ" ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови інспектором роти №3 батальйону УПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді 255 грн. штрафу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Під всебічним, повним та обєктивним зясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, залучення свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, в даному випадку, за порушення вимог п.15.9 "ґ" ПДР, необхідно було з'ясувати, чи здійснив водій транспортного засобу, ОСОБА_1, зупинку на перехресті або ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу.

Позивач в позовній заяві ствердив, що 22.11.2016 року рухаючись своїм автомобілем в м. Івано-Франківськ по вул. Січових Стрільців звернув на вул. Мазепи та зупинився навпроти будинку №1, що знаходиться на відстані більш як 20 м. від перехрестя вулиць Мазепи, Галицької та Бельведерської.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь в справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна визначити причини, через які ці докази не будуть надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитись. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази.

Як вбачається з матеріалів справи, докази, які б засвідчували вину позивача, окрім постанови про адміністративне правопорушення, відсутні.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Жодних доказів про вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на підставі яких інспектор роти №3 батальйону УПП лейтенант поліції ОСОБА_2 зробив висновок про правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, у відповідності до вимог ст. 251 КУпАП суду не надано.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка, чи вчинені дії субєктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідач покладений на нього обов'язок у даному випадку належним чином не виконав, в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, не надав суду заперечень проти позову та жодних доказів, які б підтверджували, що позивач 22.11.2016 року зупинив транспорний засіб у м. Івано-Франківську на перехресті, також не заявив клопотань про виклик та допит свідків події, або надання суду доказів, зокрема матеріалів відеофіксації події, хоча не був позбавлений такої можливості.

У зв'язку з наведеним, враховуючи відсутність належних доказів, які підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, постанову відповідача серії АР №142057 від 22.11.2016 року скасувати та провадження в справі закрити.

На підставі наведеного, ст. ст. 7, 245, 251, 252, 283, 284, 293 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 161, 163, 171-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити. Визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №142057 від 22.11.2016 року, винесену інспектором роти №3 батальйону УПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., а провадження в справі закрити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом 10 днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Р.І. Атаманюк