Справа № 826/24133/15
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державної інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна інспекція з питань захисту прав споживачів в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів (далі - відповідач), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна інспекція з питань захисту прав споживачів в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 21.09.2015 р. № 0005, яке прийнято Державною інспекцією України з питань захисту прав споживачів.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням Державна інспекція з питань захисту прав споживачів в Одеській області подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позову, так як, на думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 21.09.2015 р. № 0005, прийнятим за результатами здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу ФОП ОСОБА_2 та на підставі матеріалів справи і протоколу засідання від 05.08.2015 р. № 23/1 Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області, було вирішено накласти на позивача штраф у розмірі 45 400,00 грн.

Позивач, вважаючи зазначене рішення протиправним, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що перевірка ФОП ОСОБА_2 була проведена під час дії мораторію, установленого Законом України від 28.12.2014 р. № 71-VІІІ, а також з того, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 22 Закону України «Про рекламу».

Дослідивши обставини справи, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про рекламу» від 03.07.1996 р. № 270/96-ВР (далі - Закон № 270/96-ВР), «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР), «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. № 877-V (далі - Закон № 877-V), Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 р. № 693 (далі - Порядок № 693).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст. 1, ч. 3, 7 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 6, ч. 1, 2, 6 ст. 7 Закону № 877-V визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Здійснення державного нагляду (контролю) відбувається у вигляді планових та позапланових заходів.

У разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого відповідно до закону, припускає неоднозначне тлумачення прав і обов'язків суб'єкта господарювання або органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб, рішення приймається на користь суб'єкта господарювання.

Підставами для здійснення позапланових заходів є: подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання; перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю); обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення; неподання у встановлений термін суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання.

Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.

Відповідно до ст. 1 Закону № 270/96-ВР зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Згідно з ч. 7 ст. 8 Закону № 270/96-ВР розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Частиною 2 статті 22 Закону № 270/96-ВР передбачено, що реклама алкогольних напоїв, реклама знаків для товарів і послуг, інших об'єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються алкогольні напої, забороняється: на радіо та телебаченні з 6 до 23 години; на перших і останніх сторінках газет, на обкладинках журналів та інших видань, в усіх виданнях для дітей та юнацтва, на сторінках для дітей та юнацтва усіх друкованих видань; в усіх друкованих засобах масової інформації (крім спеціалізованих видань); засобами внутрішньої реклами; за допомогою заходів рекламного характеру (крім спеціальних виставкових заходів алкогольних напоїв); на зовнішніх та внутрішніх поверхнях транспортних засобів загального користування та метрополітену; засобами зовнішньої реклами.

У ст. 1 Закону № 481/95-ВР закріплено, що місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 481/95-ВР контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Відповідно до п. 1, 9, 10, 11 Порядку № 693 він регулює питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу

Підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення.

Протокол розглядається у місячний строк.

За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством, чинним на момент виникнення спірних правовідносин у цій справі, регламентовано повноваження органів Держспоживінспекції здійснювати контроль за дотриманням суб'єктами господарювання законодавства про рекламу та застосовувати до них штрафні санкції у разі виявлення відповідних порушень, зокрема у вигляді рекламування алкогольних напоїв, знаків для товарів і послуг, інших об'єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються алкогольні напої, поза місцем торгівлі ними у розумінні ст. 1 Закону № 481/95-ВР.

Разом з тим, колегія суддів встановила, що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, якому надано ліцензію на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за адресою: АДРЕСА_1, кафе-бар «ІНФОРМАЦІЯ_1» /Т.1 а.с.12, 26/.

01.01.2014 р. між ТОВ «Отрада» і позивачем укладено договір оренди нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 /Т.1 а.с. 143-144/.

Між позивачем і ТОВ «Українська дистрибуцій на компанія» укладено договір поставки лікеро-горілчаних виробів від 02.10.2014 р. № 4694 та договір суборенди обладнання від 30.04.2013 р. № 1300055 /Т.1 а.с.13-20/.

16.07.2015 р. Інспекцією з питань захисту прав споживачів в Одеській області було складено вимогу № 1568/8, в якій зазначено про виявлення на літньому майданчику та на пляжі реклами алкогольних напоїв, знаків для товарів, інших об'єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються алкогольні напої, а саме зонтів з рекламою коньяку тм «Шустов» та пива «Чрнігівське», у зв'язку з чим позивача зобов'язано надати у триденний строк відповідні документи та письмові пояснення щодо встановлених порушень /Т.1 а.с. 137/.

21.07.2015 р. позивачем на ім'я начальника Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області (далі - Інспекція) було надано пояснення /Т.1 а.с. 138/.

22.07.2015 р. позивачем були надані контролюючому органу витребувані письмові пояснення, копії свідоцтва про реєстрацію ФОП, ліцензії, договору оренди, договору про пайову участь в утримання об'єктів благоустрою, листа Держспоживінспекції /Т.1 а.с. 139-140/.

23.07.2015 р. Інспекцією було складено у відношенні позивача протокол № 23 про порушення законодавства про рекламу, яким зафіксовані ознаки порушення ст.22 Закону України «Про рекламу», а саме: недотримання порядку розповсюдження та розміщення зовнішньої реклами, а саме: на літньому майданчику біля набережної та на пляжі /Т.1 а.с.132 /, що також відображено у фото таблиці /Т.1 а.с. 147-149/.

24.07.2015 р. Інспекцією прийнято рішення № 23 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу /Т.1 а.с. 133/.

30.07.2015 р. позивачу було направлено повідомлення про дату, час та місце розгляду вказаної справи, яке ним особисто отримано 03.08.2015 р. /Т.1 а.с. 134/.

05.08.2015 р. Інспекцією було розглянуто справу позивача та за результатами її розгляду встановлено факт порушення ним чинного законодавства про рекламу (ст. 22 Закону № 270/96-ВР), про що складено протокол /Т. 1 а.с. 150/.

21.09.2015 р. Держспоживінспекцією України було прийнято рішення № 0005 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, відповідно до якого до позивача на підставі матеріалів справи та протоколу засідання Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області від 05.08.2015 р. № 23/1 за порушення ст. 22 Закону України «Про рекламу» застосовано штраф в розмірі 45400,00 грн. /Т. 1 а.с. 11, 151/, у розрахунку до якого зазначено, що 25000,00 грн. штрафу позивачу нараховано за рекламу «Чернігівське», а 20400,00 грн. - за рекламу «Шустов» /Т.1 а.с. 154/.

Таким чином, оскаржуване рішення про накладення штрафу від 21.09.2015 р. № 0005 було прийнято відповідачем на підставі протоколу та інших матеріалів справи у межах компетенції, наданої йому, у відповідності до ст. 26 Закону № 481/95-ВР, та за процедурою, визначеною Порядком № 693.

При цьому, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності здійснення Інспекцією контролю господарської діяльності позивача під час дії мораторію, установленого Законом від 28.12.2014 р. № 71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо податкової реформи», оскільки зазначений Закон направлений на врегулювання правовідносин у сфері оподаткування, зокрема діяльності органів доходів і зборів, і не поширюється на здійснення контролю (нагляду) у сфері господарської діяльності органами Держспоживінспекції України.

Крім того, дослідивши складені контролюючими органами матеріали справи, колегія суддів звертає увагу на те, що один із зонтів з логотипом «Чернігівське», тобто з назвою тм пива, дійсно розміщений на пляжі серед лежаків для прийняття сонячних ванн /Т.1 а.с. 147/, тобто у місці, яке не призначено для реалізації чи надання відповідного товару споживачу у розумінні ч. 7 ст. 8 Закону № 270/96-ВР, і яке не є місцем торгівлі алкогольними напоями у відповідності до ст. 1 Закону № 481/95-ВР, а отже логотип тм «Чернігівське» на вказаному зонті, відповідно до ст. 1 Закону № 270/96-ВР, є зовнішньою рекламою, розповсюдження якої заборонено на підставі ч. 2 ст. 22 вказаного Закону і тягне застосування до винної особи штрафних санкції у Порядку № 693.

Судова колегія також зазначає, що у відповідності до договору оренди від 01.01.2014 р. позивачу передано в оренду для розміщення кафе (бару) лише приміщення нежитлової будівлі /Т.1 а.с.143/, а не пляж, що у сукупності з викладеним також вказує на розміщення зазначеного зонта поза місцем торгівлі.

При цьому, в даному випадку для накладення на позивача вказаної штрафної санкції достатнім є сам факт виявлення неправомірного розміщення зовнішньої реклами, незалежно від кількості об'єктів, на яких вона розміщена, і розмір штрафу, у відповідності до Порядку № 693, від їх кількості не змінюється. Тому, те, що у розрахунку Інспекцією вказано два зонти «Чернігівське», а на фото таблиці зафіксовано розміщення на пляжі лише одного такого зонту, не спростовує факт порушення позивачем ч. 2 ст. 22 Закону № 270/96-ВР і наявність правових підстав для застосування до нього відповідних санкцій.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що рішення від 21.09.2015 р. № 0005 в частині застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 25000,00 грн. було прийнято відповідачем на підставі, у спосіб та в межах повноважень, регламентованих чинним законодавством, а отже, є правомірним, що помилково не було встановлено судом першої інстанції.

Перевіряючи оскаржуване рішення Інспекції в частині накладення на позивача штрафу в розмірі 20400,00 грн. за розміщення зонтів з логотипом тм «Шустов» як об'єктів зовнішньої реклами, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч вимога ч. 2 ст. 71 КАС України, не надано суду належних і допустимих у розумінні ст. 70 КАС України, доказів, які б підтверджували, що вказані зонти або принаймні хоча б один з них були розміщенні поза місцем торгівлі відповідними алкогольними напоями і з наявної у справі фото таблиці неможливо однозначно встановити, де саме знаходяться вказані зонти, зокрема ані відповідачем, ані апелянтом не доведено, що вони розміщені поза межами нежитлової будівлі площею 96,9 кв.м., яка передана позивачу в користування під кафе (бар) на підставі договору оренди від 01.01.2014 р. /Т.1 а.с.143-144/.

Разом з тим, колегія суддів враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 31.07.2008 р. по справі «Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки», в якому Суд зазначив, що висновки адміністративних органів, викладені у прийнятих ними рішеннях, не повинні бути довільними, нераціональними та непідтвердженими доказами.

З огляду на це, апеляційний суд вважає, що рішення Інспекції від 21.09.2015 р. № 0005 в частині накладення на позивача штрафних санкції у розмірі 20400,00 грн. є необґрунтованим і протиправним, а тому адміністративний позов в цій частині позовних вимог підлягає задоволенню.

При цьому, доводами апеляційної скарги зазначені обставини також не спростовуються і посилання апелянта, зокрема, на те, що зонти «Шустов» розміщені поза місцем торгівлі є голослівними.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу Державна інспекція з питань захисту прав споживачів в Одеській області задовольнити частково, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року - скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року - скасувати.

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна інспекція з питань захисту прав споживачів в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 21.09.2015 р. № 0005 в частині накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 штрафних санкцій в розмірі 20 400,00 (двадцять тисяч чотириста) грн.

В задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 21 грудня 2016 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.