Справа № 818/1645/16
Суддя: C.О. Бондар
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 р. справа № 818/1645/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бондаря С.О.

за участю секретаря судового засідання - Алексеєнко Є.А.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/1645/16

за позовом ОСОБА_3

до державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення, стягнення суми сплаченого податку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 01.09.2015 №45444/17-05, стягнення суми сплаченого транспортного податку в розмірі 25000грн. Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки нарахування транспортного податку має розпочинатися з 01.01.2016, а не з 01.01.2015.

Відповідач, заперечуючи проти позову, свою позицію обґрунтовує тим, що Закон України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів щодо податкової реформи, який набрав чинності з 01 січня 2015 року, не змінив вид податку, а запровадив новий податок транспортний. Тому контролюючий орган мав право виносити податкове повідомлення-рішення про визначення грошового зобовязання за платежем транспортний податок з фізичних осіб.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала з підстав, викладених у письмовому запереченні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що у власності ОСОБА_3 перебуває автомобіль Toyota Highlander, обєм двигуна 3456 куб.см., рік випуску 2014 (а.с.11).

Державною податковою інспекцією у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.09.2015 №45444/17-05, яким ОСОБА_3 визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб на суму 25000 грн. (а.с.10).

На думку контролюючого органу, факт перебування у власності позивача транспортного засобу Toyota Highlander, обєм двигуна 3456 куб.см, рік випуску 2014, який є об'єктом оподаткування відповідно до своїх технічних характеристик, а тому позивач зобовязаний сплатити транспортний податок в силу приписів ст.267 Податкового кодексу України.

Суд вважає вказані доводи відповідача обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 1 Податкового кодексу України визначено сферу його дії, а саме: регулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів.

Податок - обовязковий, безумовний платіж відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу (підпункт 6.1 статті 6 Податкового кодексу України).

01.01.2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" (далі по тексту - Закон №71), яким шляхом викладення в новій редакції ст. 267 Податкового кодексу України, було введено транспортний податок.

Згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Приписами ст. 265 Податкового кодексу України визначено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно з пп. 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Таким чином, об'єктом оподаткування є автомобілі, що використовуються до 5 років.

При цьому, згідно з пп. 14.1.251 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, транспортні засоби, що використовувалися, - транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

Суд зазначає, що згідно з пп. 14.1.163 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, перша реєстрація транспортного засобу - реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше.

Відповідно до п. 267.4, 267.5 ст. 267 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України. Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з пп. 267.6.1, пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Зважаючи на вищезазначене, суд вважає, що легковий автомобіль Toyota Highlander, обєм двигуна 3456 куб.см, рік випуску 2014, дата реєстрації транспортного засобу 19.06.2015, який знаходиться у власності ОСОБА_3, є об'єктом оподаткування за 2015 рік.

Твердження позивача, що нарахування транспортного податку має розпочинатися з 01.01.2016 року є безпідставними, з огляду на таке.

Підпунктом 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України визначено, що до місцевих податків, зокрема, належить податок на майно, в склад якого, відповідно до пп. 265.1.2 п. 265.1ст.265 Податкового кодексу України входить транспортний податок.

Згідно з п. 10.2 ст. 10 Податкового кодексу України місцеві ради обовязково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору (п. 10.3 ст. 10 Податкового кодексу України).

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України №71 рекомендовано органам місцевого самоврядування у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для обєктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для обєктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Установлено, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Враховуючи положення ст. 7, п. 12.3.5 ст. 12 Податкового кодексу України, а також те, що Податковим кодексом встановлені всі обовязкові елементи транспортного податку, суд зазначає, що рішення сесії органу місцевого самоврядування не може вплинути на підстави нарахування та обов'язок платника сплатити транспортний податок у 2015 році.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Враховуючи те, що Закон України №71 на дату прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, не був визнаний неконституційним, суд зазначає, що грошове зобов'язання визначене податковим повідомленням-рішенням від 01.09.2015 №45444/17-05, прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстави для його скасування відсутні.

Щодо вимог про стягнення сплаченого у 2015 році транспортного податку у розмірі 25000 грн., то в їх задоволенні необхідно відмовити, оскільки вони є похідними від вимог про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 01.09.2015 №45444/17-05.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 01.09.2015 №45444/17-05, стягнення суми сплаченого транспортного податку в розмірі 25000грн.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 01.09.2015 №45444/17-05, стягнення суми сплаченого транспортного податку в розмірі 25000грн. відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя C.О. Бондар

Повний текст постанови складено 26 грудня 2016 року.