Справа № 369/6880/16-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Пінкевич Н.С. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року Справа № 369/6880/16-а

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною відмови відповідача щодо надання інформації на запит;

- зобов'язання відповідача надати (надіслати на електронну пошту) текстові та графічні матеріали генерального плану с. Петропавлівська-Борщагівка та с. Чайки і оприлюднити такі матеріали у формі відкритих даних на єдиному державному веб-порталі.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 жовтня 2016 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме: визнано протиправною відмову Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області надати позивачу запитувану інформацію (документи), яка належить до публічної, та зобов'язано відповідача надати позивачу належним чином завірену публічну інформацію по запиту від 22.06.2016 р. у порядку та строки, встановлені Законом України «Про доступ до публічної інформації». В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її змінити та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, так як, на думку апелянта, оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 22.06.2016 р. позивач звернувся до відповідача із запитом на інформацію, в якому просив надати йому відомості про сайт, на якому можна ознайомитись з текстовими та графічними матеріалами генерального плану с. Петропавлівська Борщагівка та генерального плану с. Чайки, а також надіслати копії текстових і графічних матеріалів генеральних планів сіл на його електронну адресу.

Листом від 30.06.2016 р. № 57 позивача було повідомлено, що генеральний план с. Петропавлівська Борщагівка розміщений на паперових носіях та знаходиться в архітектурному відділі Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради і зазначено про відсутність технічної можливості для копіювання та розповсюдження генерального плану с. Петропавлівська Борщагівка та с. Чайки і можливість ознайомитись із запитуваною інформацією в приміщенні сільської ради.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було порушено вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації» та право позивача на отримання запитуваної інформації.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України та Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 р. № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст. 1 Закону № 2939-VI визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтями 3, 5 Закону № 2939-VI визначено гарантії доступу до публічної інформації, відповідно до якої право на доступ до публічної інформації гарантується: обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Доступ до інформації забезпечується шляхом: систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 10-1 Закону № 2939-VI публічна інформація у формі відкритих даних - це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання.

Розпорядники інформації зобов'язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.

У п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VI закріплено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Пунктом 6 частини 1 статті 14 Закону № 2939-VI регламентовано, що розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 2939-VI розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію, надання консультацій під час оформлення запиту, а також за оприлюднення інформації, передбаченої цим Законом.

Згідно зі ст. 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; підпис і дату за умови подання запиту у письмовій формі.

У ч. 1, 4 ст. 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що розпорядник інформації зобов'язаний надавати на запит громадян наявну в нього інформацію задокументовану будь-якими засобами та на будь-яких носіях і відмова у наданні наявної в нього інформації з посиланням на місце її зберігання є неправомірною.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач є розпорядником інформації, якої стосується запит позивача від 22.06.2016 р., а саме текстових та графічних матеріалів генеральних планів с. Петропавлівська Борщагівка та с. Чайки, однак на вказаний запит позивачу така інформація у задокументованому вигляді надана не була, а лише повідомлено про місце її зберігання та несправність сайту, на якому вона має бути оприлюднена.

При цьому, апеляційний суд відзначає, що в запиті від 22.06.2016 р. позивач просив надати йому інформацію не у вигляді паперових копій, а в електронній формі шляхом направлення на його електронну адресу і, як вбачається із заперечень відповідача на позовну заяву та з його ж апеляційної скарги, такі матеріали були в нього наявними в електронному вигляді, а тому відмова відповідача у їх наданні через відсутність технічної можливості здійснити копіювання та розповсюдження генпланів вищевказаних сіл /Т. 1 а.с. 11/ є безпідставною.

Доводи апелянта про те, що на момент вирішення справи в суді першої інстанції ним було надано повторну відповідь на запит позивача та надіслано йому в електронному вигляді запитувані генплани, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки, по-перше, зазначені обставини мали місце поза межами спірних правовідносин і така відповідь надана з пропуском строку, встановленого ст.20 Закону № 2939-VI, а по-друге, з матеріалів справи не вбачається і апелянтом не доведено, що позивачем дійсно отримані такі документи і що якість їх електронних копій надає можливість сприйняти, викладену в них інформацію, оскільки з роздруківок, що були подані апелянтом і містяться у матеріалах справи, неможливо встановити, зазначені в них відомості /Т. 1 а.с. 45/.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо протиправності відмови Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області надати позивачу запитувану інформацію та наявності правових підстав для зобов'язання відповідача надати позивачу належним чином завірену публічну інформацію на запит від 22.06.2016 р. у порядку та строки, встановлені Законом України «Про доступ до публічної інформації», а отже апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч ч. 2 ст. 71 КАС України, не довів правомірності своїх дій та не переконав суд у своїй правоті.

З огляду на це, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, судова колегія погоджується з висновками суду щодо задоволення вищевказаних позовних вимог у зазначений спосіб та вважає, що оскаржувана постанова ухвалена за повного і всебічного встановлення обставин справи, з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, згідно зі ст.ст. 11, 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області підлягає залишенню без задоволення, а постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 жовтня 2016 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 21 грудня 2016 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.