Справа № 741/1603/16
Суддя: Дикий В. М.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження номер 2-а/741/77/16
Єдиний унікальний номер 741/1603/16
ПОСТАНОВА

іменем України

22 грудня 2016 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря Герасимчук Н.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області про визнання протиправними дій та рішення про відмову в переведенні на пенсію по втраті годувальника,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Носівського районного суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області, у якому просила визнати протиправним і скасувати рішення УПФУ в Носівському районі про відмову в переведенні її на пенсію по втраті годувальника та зобовязати УПФУ в Носівському районі перевести її на пенсію по втраті годувальника.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що з 08 червня 2013 року вона перебуває на обліку в УПФУ в Носівському районі та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у розмірі 1159,44 грн. 17 липня 2015 року помер чоловік позивача ОСОБА_3, який з 11 січня 2014 року отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 80% від заробітної плати, розмір пенсії чоловіка становив 4043,83 грн. На день смерті чоловіка позивач проживала разом з ним. 02.12.2016 р. вона звернулася до УПФУ в Носівському районі із заявою про переведення її із пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, як це передбачено ч. 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Розмір пенсії по втраті годувальника відповідно до цієї норми закону повинен становити 50% від пенсії годувальника. Однак, УПФУ в Носівському районі відмовлено ОСОБА_1 у переведенні на пенсію по втраті годувальника. Рішення мотивоване тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01.06.2015 р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України, зокрема, Закону України «Про державну службу». З 01.06.2015 р. пенсії в порядку та на умовах, визначених вищевказаним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Позивач уважає дії відповідача протиправними та такими, що не відповідають вимогам законодавства України. І тому просить визнати протиправним і скасувати рішення відповідача про відмову у переведенні на пенсію по втраті годувальника та зобовязати відповідача перевести її на пенсію по втраті годувальника, призначивши пенсію по втраті годувальника з 1 грудня 2016 року, виходячи з розміру 50% від фактично отримуваної її померлим чоловіком пенсії, та виплатити різницю між фактично отриманою сумою пенсії та належною до сплати сумою пенсії, а також стягнути витрати по сплаті судового збору.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні не визнала позовні вимоги ОСОБА_1, просила відмовити в їх задоволенні.

Начальник УПФУ в Носівському районі направила до суду заперечення, у якому просила відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 Свої вимоги начальник УПФУ в Носівському районі обґрунтовувала тим, що позивач з 08.06.2013 р. перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Пенсія її покійному чоловіку була призначена відповідно до Закону України «Про державну службу» з розрахунку 80% від розміру заробітної плати державного службовця. Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у редакції, що діє з 01.01.2015 року, умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» унесено зміни до Постанови КМУ від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», а саме: виключено п. 4 зазначеної постанови щодо перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсію призначено відповідно до Закону України «Про державну службу», у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям. Крім того, начальник УПФУ зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. №213 з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, серед яких є і Закон України «Про державну службу». З 01.06.2015 р. органами Пенсійного фонду України пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» не призначаються, а призначені до 01.06.2015 р. не перераховуються. Відповідач уважає, що підстав для задоволення позову ОСОБА_1 немає.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 08 червня 2013 року перебуває на обліку в УПФУ в Носівському районі та отримує пенсію по віку відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», розмір її пенсії складає 1159,44 грн., що підтверджується копією повідомлення УПФУ в Носівському районі №28/03/В-2 від 05.12.2016 (а. с. 9-10).

Чоловік позивача ОСОБА_3 помер 17 липня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 12) та копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 16). Позивач на день смерті чоловіка проживала разом з ним по вул. Пархоменка, 43, у м. Носівка Чернігівської області, що підтверджується копією домової книги (а. с. 13-15).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 з 11.01.2014 р. отримував пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». За документами пенсійної справи його страховий стаж складав 43 роки 4 місяці 23 дні, у тому числі 25 років 5 місяців 17 днів роботи на державній службі. Розмір його пенсії було визначено з розрахунку 80% від заробітної плати державного службовця. Станом на 01.08.2015 р. розмір його пенсії становив 4043,83 грн., що підтверджується копією повідомлення УПФУ в Носівському районі №28/03/В-2 від 05.12.2016 (а. с. 13-15).

У судовому засіданні встановлено, що 02.12.2016 р. позивач звернулася до відповідача із заявою про переведення її на пенсію по втраті годувальника, а саме: на пенсію покійного чоловіка ОСОБА_3

Відповідно до рішення УПФУ в Носівському районі ОСОБА_1 у задоволенні заяви відмовлено у здійсненні, оскільки відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213 в статті 37-1 Порядку і умов перерахунку пенсій державним службовцям зазначено, що умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. Також визначено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» і з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені не перераховуються (а. с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частинами 1, 3 ст. 45 вищевказаного закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Пенсія у звязку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Відповідно до ст. 36 цього Закону пенсія у звязку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сімї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по ІІІ групі інвалідності. До непрацездатних осіб відноситься в тому числі дружина.

ОСОБА_1 є пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а. с. 17), тобто вона є непрацездатним членом сімї ОСОБА_3 та має право на призначення пенсії у звязку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія у звязку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сімї 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох і більше непрацездатних членів сімї 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частинами.

Виходячи зі змісту наведених норм права, отримання пенсії у звязку з втратою годувальника безпосередньо залежить від виду та розміру пенсійного забезпечення, що отримувала померла особа. Визначення розміру пенсії у звязку з втратою годувальника проводиться від розміру пенсії, яку отримувала померла особа (годувальник) за життя, тобто з фактичного її розміру.

Конституція України проголошує, що Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй.

Ст. 22, ч. 1 ст. 92 Конституції України визначені права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод визначаються Законами України. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як зазначалося вище, померлий чоловік позивача ОСОБА_3 отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Посилання відповідача на пункт 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, згідно з яким у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу», є неприйнятним, виходячи з того, що ця норма стосується призначення нових пенсій, а не переведення на пенсію у звязку з втратою годувальника.

Суд вважає, що рішення відповідача про відмову у переведенні позивача на пенсію у звязку з втратою годувальника є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Ураховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

А, отже, з Державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 22, 92 Конституції України, ст. 10, 36, 37, 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 2, 71, 94, ч. 4 ст. 122, ст. ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області №1142/01.15 від 08 грудня 2016 року про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію у звязку з втратою годувальника.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області перевести ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, з пенсії по віку на пенсію у звязку з втратою годувальника, призначивши їй з 1 грудня 2016 року пенсію у звязку з втратою годувальника в розмірі 50% від розміру пенсії, яку фактично отримував її чоловік ОСОБА_3, який помер 17 липня 2015 року, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумами пенсії.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят однієї) грн. 20 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.М. Дикий