Справа № 805/5174/15-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабіч С.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року справа №805/5174/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.,

суддів: Василенко Л.А.,

ОСОБА_2,

Секретаря судового засідання: Борисова А.А.,

Представників сторін:

позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року по справі № 805/5174/15-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвент груп» до Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень від 17 грудня 2015 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, -

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвент груп» (далі позивач, ТОВ «Інвент Груп») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області (далі Маріупольська ОДПІ ГУ ДФС) з вимогами про скасування податкових повідомлень-рішень від 17 грудня 2015 року: № НОМЕР_1 за порушення вимог ст.139 п.139.1 пп. 139.1.9, п.138.2 ст. 138, пп.138.10.2, пп. 138.10.3 розділу ІІІ Податкового кодексу України, відповідно до якого позивачу визначено суму податкового зобовязання на загальну суму 1 013 181, 00 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції в сумі 253 295, 25 грн., а також № НОМЕР_2 за порушення вимог п.198.1, п.198.2, п.198.3, ст. 198 розділу V Податкового кодексу України, відповідно до якого позивачу визначено суму податкового зобовязання на загальну суму 5 633 319, 00 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції в сумі 2 816 659, 50 грн. (том 1 арк. справи 4-18).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року вказаний адміністративний позов задоволений, скасовані податкові повідомлення-рішення відповідача від 17 грудня 2015 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 (том 3 арк. справи 70, 71-74).

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції відповідач (далі - апелянт) подав апеляційну скаргу, в доводах якої зазначив, що судом першої інстанції порушені норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, оскільки суд не дослідив реальність здійснення господарської діяльності позивача з його контрагентами, а саме: ТОВ Центр Безпека - 1 за січень 2014 року, ТОВ Конвалія Технолоджі за вересень 2014 року, ТОВ Воян Торг за жовтень грудень 2014 року, січень 2015 року, ТОВ Ньюкост Менеджментс за жовтень 2014 року, ТОВ Експерт Сталь Індустрія за листопад 2014 року, ТОВ СП Сузірря за листопад грудень 2014 року, ТОВ ЖК Сварщик за січень 2015 року, ТОВ Виробничо комерційний центр Хауз за липень 2015 року, ТОВ Ліглюринком за липень 2015 року з подальшою реалізацію товарів контрагентам покупцям та податку на прибуток підприємства по взаємовідносинам з ТОВ Центр Безпека -1 за січень 2014 року, ТОВ Конвалія Технолоджі за вересень 2014 року, ТОВ Воян Торг за жовтень грудень 2014 року, ТОВ Ньюкост Менеджментс за жовтень 2014 року, ТОВ Експерт Сталь Індустрія за листопад 2014 року, ТОВ СП Сузірря за листопад грудень 2014 року.

З урахуванням викладеного відповідачем встановлені порушення позивачем п.138.2 ст. 138, п.п.138.10.2, п.п. 138.10.3 п.138.10, п.п.139.1.9 п. 139.1 ст. 139 розділу III Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження задекларованого податку на прибуток підприємства в розмірі 1 013 181 грн. за 2014 рік та п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 розділу V Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено, заниження задекларованого показнику суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку відємного значення попереднього звітного (податкового) періоду та сплачується до державного бюджету в розмірі 5 633 319 грн., у тому числі за січень 2014 року у розмірі 81 452 грн., за вересень 2014 року в розмірі 467 169 грн., за жовтень 2014 року в розмірі 316 895 грн., за листопад 2014 року в розмірі 1 651 102 грн., за грудень 2014 року в розмірі 134 697 грн., за лютий 2014 року в розмірі 1 081 971 грн., за липень 2015 року в розмірі 1 900 033 грн.

Виходячи з вищевикладеного, апелянт вважає, що податкові повідомлення-рішення є цілком законними та відповідають нормам діючого законодавства, а позивачем не підтверджена реальність здійснення господарської діяльності з його контрагентами, при цьому в доводах апеляційної скарги апелянт посилався на те, що господарська діяльність позивачем з його контрагентами не підтверджена первинними документами, у тому числі: сертифікатами якості, товарно-транспортними накладними, до того ж апелянт звертав увагу, що під час перевірки контролюючим органом враховувались відомості про відсутність деяких контрагентів позивача за місцезнаходженням, до того ж посилався на відсутність документів, що підтверджують якість товару, предмет поставки.

До того ж апелянт вказав, що судом першої інстанції в постанові помилково зроблено посилання на ппр № 2/3636 від 05 жовтня 2015 року, яке не є спірним у даній справі.

На підставі наведених порушень контролюючим органом винесені податкові повідомлення-рішення від 17 грудня 2015 року: № НОМЕР_1 про збільшення позивачу суми грошового зобовязання з податку на прибуток та № НОМЕР_2 про збільшення позивачу суми грошового зобовязання з податку на додану вартість.

У судовому засіданні апелянт наполягав на доводах апеляційної скарги з посиланням на порушення, встановлені актом перевірки, та як наслідок вважав, що податкове повідомлення-рішення прийняті правомірно з урахуванням не підтвердження позивачем реальності господарської операції з його контрагентами, з урахуванням викладеного просив суд задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги, вказала, що у позивача наявні всі первинні документи, що підтверджують реальність господарської діяльності з його контрагентами, з урахуванням чого просила суд відмовити у її задоволенні, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши письмові матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвент Груп» (), місцезнаходження: 87514, Донецька область, м. Маріуполь, Володарське шосе, буд. 1, є платником податків та перебуває на обліку в Маріупольській ОДПІ.

У період з 27 листопада 2015 р. по 10 грудня 2015 року відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ІНВЕНТ ГРУП» (код за ) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на додану вартість по взаємовідносинам ТОВ "ЦЕНТР БЕЗПЕКА-1" () за січень 2014 року, ТОВ "КОНВАЛІЯ ТЕХНОЛОДЖІ" () за вересень 2014 року; ТОВ "ВОЯН ТОРГ" () за жовтень-грудень 2014 року, січень 2015 року; ТОВ "НЬЮКОСТ МЕНЕДЖМЕНТС" (код за ) за жовтень 2014 року; ТОВ "ЕКСПЕРТ СТАЛЬ ІНДУСТРІЯ" (код за ) за листопад 2014 року; ТОВ "СП СУЗІРРЯ" (код за ) за листопад-грудень 2014 року; ТОВ "ЖК СВАРЩИК" (код за ) за січень 2015; ТОВ "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНИЙ ЦЕНТР "ХАУЗ" () за липень 2015 року; ТОВ "ЛІГЛЮРИНКОМ" () за липень 2015 року з подальшою реалізацією товарів контрагентам-покупцям та податку на прибуток підприємства по взаємовідносинам з ТОВ "ЦЕНТР БЕЗПЕКА-1" () за січень 2014 року, ТОВ "КОНВАЛІЯ ТЕХНОЛОДЖІ" () за вересень 2014 року, ТОВ "ВОЯН ТОРГ" () за жовтень-грудень 2014 року, ТОВ "НЬЮКОСТ МЕНЕДЖМЕНТС" (код за ) за жовтень 2014 року, ТОВ "ЕКСПЕРТ СТАЛЬ ІНДУСТРІЯ" (код за ) за листопад 2014 року, ТОВ "СП СУЗІРРЯ" (код за ) за листопад-грудень 2014 року, за результатами якої контролюючим органом складено акт № 947/05-81-22-03/33320092 від 15 грудня 2015 року (том 1 арк. справи 23-91).

Відповідно до вказаного акту перевіркою встановлені порушення:

- п.138.2 ст. 138, п.п.138.10.2, п.п. 138.10.3 п.138.10, п.п.139.1.9 п. 139.1 ст. 139 розділу III Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження задекларованого податку на прибуток підприємства в розмірі 1 013 181 грн. за 2014 рік;

- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 розділу V Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено, заниження задекларованого показнику суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку відємного значення попереднього звітного (податкового) періоду та сплачується до державного бюджету в розмірі 5 633 319 грн., у тому числі за січень 2014 року у розмірі 81 452 грн., за вересень 2014 року в розмірі 467 169 грн., за жовтень 2014 року в розмірі 316 895 грн., за листопад 2014 року в розмірі 1 651 102 грн., за грудень 2014 року в розмірі 134 697 грн., за лютий 2014 року в розмірі 1 081 971 грн., за липень 2015 року в розмірі 1 900 033 грн.

На підставі вищенаведеного акта перевірки № 947/05-81-22-03/33320092 від 15 грудня 2015 року, відповідачем прийняті податкові повідомлення рішення:

- № НОМЕР_1 від 17 грудня 2015 року, відповідно до якого, у зв'язку з порушенням п.139.1.9 п.139.1 ст. 139, п.138.2 ст. 138, п.п.138.10.2, п.п. 138.10.3 розд. 3 Податкового кодексу України, позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 1 266 476, 25 грн., у тому числі за основним платежем на суму 1 013 181 грн., за штрафною (фінансовою) санкцією в сумі 253 295,25 грн. (том 1 арк. справи 21);

- № НОМЕР_2 від 17 грудня 2015 року, відповідно до якого, у зв'язку з порушенням п. 198.1 п.198.2, п.198.3 ст. 198 розд. 5 Податкового кодексу України, позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на суму 8 449 978, 50 грн., у тому числі за основним платежем на суму 5 633 319 грн., за штрафною (фінансовою) санкцією в сумі 2 816 659,50 грн. (том 1 арк. справи 19).

Як вказувалось колегією суддів вище, в доводах апеляційної скарги апелянт наполягав на тому, що позивачем не підтверджена реальність здійснення господарської діяльності з його контрагентами, при цьому в доводах апеляційної скарги апелянт посилався на те, що господарська діяльність позивачем з його контрагентами не підтверджена первинними документами, у тому числі: сертифікатами якості, товарно-транспортними накладними, до того ж апелянт звертав увагу, що під час перевірки контролюючим органом враховувались відомості про відсутність деяких контрагентів позивача за місцезнаходженням, до того ж посилався на відсутність документів, що підтверджують якість товару, предмет поставки.

З приводу викладеного колегія суддів зазначає наступне, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням

вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Таким чином з аналізу наведених норм податкового кодексу вбачається, що для формування податкового кредиту, необхідно мати первинні документи, які доводять реальність здійснення господарської операції та підтверджують факт використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку з його контрагентами.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства. Із положень ч. 1, 3 ст. 9 вказаного Закону вбачається, що бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизація інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Склад витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування та порядок їх визнання регулюється статтею 138 ПК України, а витрати, що не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку - статтею 139.

Відповідно до п. 138.1 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Пунктом 138.8 статті 138 Податкового кодексу України визначена собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку;вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Згідно підпункту 139.1.9. пункту 139.1 статті 139 ПК України (яка діяла на момент вчинення позивачем господарських операцій) не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

1.Колегія суддів зазначає, що доводи апелянта з приводу нереальності здійснення господарських операції по взаємовідносинам позивача з його контрагентами, своєчасності включення податкових накладних до єдиного реєстру податкових накладних, наявності первинних документів, що підтверджують поставку ТМЦ за договорами, та щодо наявності товарно-транспортних накладних, сертифікатів якості та з приводу предмету поставленого товару, та як наслідок неправомірність на підставі не доведення господарської діяльності включення до складу податкового кредиту сум ПДВ за спірні періоди колегія суддів зазначає, що в матеріалах даної адміністративної справи містяться усі первинні документи, що підтверджують факт здійснення позивачем господарської діяльності з його контрагентами, а саме:

1)по взаємовідносинам з ТОВ "ЦЕНТР БЕЗПЕКА-1" () за січень 2014 року. Між Товариством з обмеженою відповідальністю Інвент Груп (до 13.01.2015 року ТОВ ДОНБАС ПРОМ ОІЛ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Центр Безпека - 1 був укладений договір про надання охоронних послуг № 309 від 30.09.2013 року, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання з 01 жовтня 2013 року по 31 грудня 2014 року щодо надання послуг охорони об'єкта замовника.

Факт надання послуг Товариством з обмеженою відповідальністю Центр Безпека - 1 за договором про надання охоронних послуг № 309 від 30.09.2013 року підтверджується, актами здачі прийняття робіт (надання послуг), та банківськими виписками на користь ТОВ Центр Безпека - 1 (том 4 арк. справи 46-55).

Підрядником на виконання вимог договору про надання охоронних послуг № 309 від 30.09.2013 року були виписані податкові накладні (т.4 а.с. 49-52).

2)по взаємовідносинам з ТОВ "КОНВАЛІЯ ТЕХНОЛОДЖІ" () за вересень 2014 року; Товариством з обмеженою відповідальністю Інвент Груп (до 13.01.2015 року ТОВ ДОНБАС ПРОМ ОІЛ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Конвалія Технолоджі був укладений договір поставки № 9/2 від 02.09.2014 року, відповідно до якого постачальник зобовязується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі та специфікаціях, які будуть укладені сторонами в подальшому.

Факт надання послуг Товариством з обмеженою відповідальністю Конвалія Технолоджі за договором поставки № 9/2 від 02.09.2014 року підтверджується, видатковими накладними, товарно транспортними накладними та банківськими виписками на користь ТОВ Конвалія Технолоджі (том 2 а.с. 243-250, т.3 а.с. 1-6, 14-16). Постачальником на виконання вимог договору поставки № 9/2 від 02.09.2014 року були виписані податкові накладні (том 3 а.с. 7-13).

Також, між Товариством з обмеженою відповідальністю Інвент Груп (до 13.01.2015 року ТОВ ДОНБАС ПРОМ ОІЛ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Конвалія Технолоджі був укладений договір про надання послуг № 08/20 від 20.08.2014 року, відповідно до якого виконавець зобовязується за вказівкою замовника надавати послуги по прибиранню.

Факт надання послуг Товариством з обмеженою відповідальністю Конвалія Технолоджі за договором про надання послуг № 08/20 від 20.08.2014 року підтверджується, актами здачі прийняття робіт (надання послуг) та банківськими виписками на користь ТОВ Конвалія Технолоджі (том 4 а.с. 35-41). Виконавцем на виконання вимог договору про надання послуг № 08/20 від 20.08.2014 року були виписані податкові накладні (том 4 а.с. 42-45).

3)по взаємовідносинам з ТОВ "ВОЯН ТОРГ" () за жовтень-грудень 2014 року, січень 2015 року; Товариством з обмеженою відповідальністю Інвент Груп (до 13.01.2015 року ТОВ ДОНБАС ПРОМ ОІЛ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Воян Торг був укладений договір про надання охоронних послуг та супроводу вантажів № 09/26 від 26.09.2014 року, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання за охорону і супроводження вантажу під час його перевезення автомобільним транспортом.

Факт надання послуг Товариством з обмеженою відповідальністю Воян Торг за договором про надання охоронних послуг та супроводу вантажів № 09/26 від 26.09.2014 року підтверджується, актами здачі прийняття робіт (надання послуг) та банківськими виписками на користь ТОВ Воян Торг (том 3 а.с. 137-172, 188-210).

Виконавцем на виконання вимог договору про надання охоронних послуг № 31-10 від 31.10.2014 року були виписані податкові накладні (т.3 а.с. 173-187).

4)по взаємовідносинам з ТОВ "СП СУЗІРРЯ" (код за ) за листопад-грудень 2014 року; Товариством з обмеженою відповідальністю Інвент Груп (до 13.01.2015 року ТОВ ДОНБАС ПРОМ ОІЛ) та Товариством з обмеженою відповідальністю СП Сузірря був укладений договір про надання охоронних послуг № 31-10 від 31.10.2014 року, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання з 01 жовтня 2014 року по 31 грудня 2014 року щодо надання послуг охорони об'єкта замовника.

Факт надання послуг Товариством з обмеженою відповідальністю СП Сузірря за договором про надання охоронних послуг № 31-10 від 31.10.2014 року підтверджується, актами здачі прийняття робіт (надання послуг) та банківськими виписками на користь ТОВ СП Сузірря (том 3 а.с. 236-251, том 4 а.с. 1-6, 234-235).

Виконавцем на виконання вимог договору про надання охоронних послуг № 31-10 від 31.10.2014 року були виписані податкові накладні (том 4 а.с. 7-28).

5)по взаємовідносинам з ТОВ "ЕКСПЕРТ СТАЛЬ ІНДУСТРІЯ" (код за ) за листопад 2014 року. Товариством з обмеженою відповідальністю Інвент Груп (до 13.01.2015 року ТОВ ДОНБАС ПРОМ ОІЛ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Експерт Сталь Індустрія був укладений договір поставки № 11012014 від 03.11.2014 року, відповідно до якого постачальник зобовязується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі та специфікаціях, які будуть укладені сторонами в подальшому.

Факт надання послуг Товариством з обмеженою відповідальністюЕксперт Сталь Індустрія за договором поставки № 11012014 від 03.11.2014 року підтверджується, видатковими накладними, товарно транспортними накладними та банківськими виписками на користь ТОВ Експерт Сталь Індустрія (том 3 а.с. 17-99).

Постачальником на виконання вимог договору поставки № 11012014 від 03.11.2014 року були виписані податкові накладні (том 4 а.с. 43-69).

До того ж на підставі договору про відступлення права вимоги № 6-2/15 від 02.06.2015 року, який був укладений між ТОВ ЕКСПЕРТ СТАЛЬ ІНДУСТРІЯ та ТОВ " ПЕТБАР", останньому передано право вимоги кредиторської заборгованості ТОВ ІНВЕНТ ГРУП в сумі 2 646 717,11 грн., доказом цієї угоди є повідомлення про відступлення права вимоги № 02-06-15 від 02.06.2015 року.

Згідно до договору про відступлення права вимоги № 7-1/15 від 22.07.2015 року, який був укладений між ТОВ ЕКСПЕРТ СТАЛЬ ІНДУСТРІЯ та ТОВ " СЕЙД ПЛЮС", останньому передано право вимоги кредиторської заборгованості ТОВ ІНВЕНТ ГРУП в сумі 4 981 187,28 грн., доказом цієї угоди є повідомлення про відступлення права вимоги № 22-07-15 від 22.07.2015 року.

6)по взаємовідносинам з ТОВ "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНИЙ ЦЕНТР "ХАУЗ" () за липень 2015 року; Між ТОВ «ІНВЕНТ ГРУП» та ТОВ «ВКЦ «ХАУЗ» укладений Договір підряду на проведення ремонтно-будівельних робіт №24-06/15 від 24.06.2015 р., за яким Замовник доручає, а Підрядник надає Кошториси на проведення ремонтно-будівельних робіт та зобовязується виконати ремонтно-будівельні роботи з виконанням діючих технічних умов на ремонт житлових приміщень, відповідно до Кошторисів (п.1.1 Договору).

Факт надання послуг Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо - комерційний центр "ХАУЗ" за договором № 24-06/15 від 24.06.2015 року підтверджується кошторисом на виконання ремонтних робіт, актами виконаних робіт (надання послуг), та банківськими виписками на користь ТОВ "ВКЦ "ХАУЗ" (том 3 арк. справи 117-136), а саме:

ТОВ «ВКЦ «ХАУЗ» виконанні роботи за цим договором, про що сторонами складені та підписані відповідні акти виконаних робіт:

- від 06.07.2015 р. на суму 10564,20 грн. з урахуванням ПДВ,

- від 23.07.2015 р. на суму 38136,00 грн. з урахуванням ПДВ,

- від 28.07.2015 р. на суму 85096,20 грн. з урахуванням ПДВ.

Підрядником оформлені відповідні податкові накладні в електронному вигляді №31 від 02.07.2015 р., № 80 від 06.07.2015 р., №392 від 23.07.2015 р., №473 від 28.07.2015 р. з допущенням описок в номенклатурі накладних (в частині зазначення адреси приміщень).

Відповідно до приписів п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України у разі порушення продавцем послуг порядку заповнення податкових накладних, покупець таких послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому порушено порядок її заповнення. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких послуг.

Користуючись своїм правом, передбаченим п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України ТОВ «ІНВЕНТ ГРУП» направлено до відповідача заяву про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) у відношенні ТОВ «ВКЦ «ХАУЗ».

У звязку з викладеним ТОВ «ІНВЕНТ ГРУП» включив до складу податкового кредиту суми ПДВ відповідно до податкових накладних ТОВ «ВКЦ «ХАУЗ» () за липень 2015 року.

7)по взаємовідносинам з ТОВ "ЖК СВАРЩИК" (код за ) за січень 2015; Між Товариством з обмеженою відповідальністю Інвент Груп та Товариством з обмеженою відповідальністю ЖК Сварщик був укладений договір поставки № 200115 від 20.01.2015 року, відповідно до якого постачальник зобовязується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі та специфікаціях, які будуть укладені сторонами в подальшому.

Факт надання послуг Товариством з обмеженою відповідальністю ЖК Сварщик за договором поставки № 200115 від 20.01.2015 року підтверджується, видатковими накладними та товарно транспортними накладними (том 3 а.с. 100-105, 112-116).

Виконавцем на виконання вимог договору поставки № 200115 від 20.01.2015 року були виписані податкові накладні (том 3 а.с. 106-111).

8)по взаємовідносинам з ТОВ "ЛІГЛЮРИНКОМ" () за липень 2015 року. Між товариством з обмеженою відповідальністю Інвент Груп та Товариством з обмеженою відповідальністю Ліглюринком був укладений договір поставки № 20715 від 02.07.2015 року, відповідно до якого постачальник зобовязується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі та специфікаціях, які будуть укладені сторонами в подальшому.

Факт надання послуг Товариством з обмеженою відповідальністю Ліглюринком за договором поставки № 20715 від 02.07.2015 року підтверджується, видатковими накладними, товарнотранспортними накладними та банківськими виписками на користь ТОВ Ліглюринком (том 2 а.с. 192-203, 228-239, 240-242).

Виконавцем на виконання вимог договору поставки № 20715 від 02.07.2015 року були виписані податкові накладні (том 2 а.с. 204-215).

2.Щодо договорів про відступлення права вимоги кредиторської заборгованості колегія суддів зазначає наступне:

*відповідно до договору про відступлення права вимоги № 3-1/15 від 02.03.2015 року, який був укладений між ТОВ КОНВАЛІЯ ТЕХНОЛОДЖІ та ТОВ "САХАФАТ", останньому передано право вимоги кредиторської заборгованості ТОВ ІНВЕНТ ГРУП в сумі 1 847 011,76 грн., доказом цієї угоди є повідомлення про відступлення права вимоги № 3/2015 від 02.03.2015 року.

*згідно з договором про відступлення права вимоги № 3-2/15 від 02.03.15 року, який був укладений між ТОВ СП СУЗІРРЯ та ТОВ "САХАФАТ", останньому передано право вимоги кредиторської заборгованості ТОВ ІНВЕНТ ГРУП в сумі 1 441 514,88 грн., доказом цієї угоди є повідомлення про відступлення права вимоги № 8-15 від 02.03.2015 року.

*відповідно до договору про відступлення права вимоги № 4-2/15 від 24.04.15 року, який був укладений між ТОВ НЬЮКОСТ МЕНЕДЖМЕНТС та ТОВ "ПЕТБАР", останньому передано право вимоги кредиторської заборгованості ТОВ ІНВЕНТ ГРУП в сумі 485 727,84 грн., доказом цієї угоди є повідомлення про відступлення права вимоги № 2-15/2015 від 24.04.2015 року.

*на підставі договору про відступлення права вимоги № 5-1/15 від 05.05.2015 року, який був укладений між ТОВ ЖК СВАРЩИК та ТОВ "САХАФАТ", останньому передано право вимоги кредиторської заборгованості ТОВ ІНВЕНТ ГРУП в сумі 3 070 868,17 грн., доказом цієї угоди є повідомлення про відступлення права вимоги № 5-1/15 від 05.05.2015 року.

*відповідно до договору про відступлення права вимоги № 6-1/15 від 02.06.2015 року, який був укладений між ТОВ ЖК СВАРЩИК та ТОВ " ПЕТБАР, останньому передано право вимоги кредиторської заборгованості ТОВ ІНВЕНТ ГРУП в сумі 888 334,66 грн., доказом цієї угоди є повідомлення про відступлення права вимоги № 6-1/15 від 02.06.2015 року.

*на підставі договору про відступлення права вимоги № 6-2/15 від 02.06.2015 року, який був укладений між ТОВ ЕКСПЕРТ СТАЛЬ ІНДУСТРІЯ та ТОВ " ПЕТБАР", останньому передано право вимоги кредиторської заборгованості ТОВ ІНВЕНТ ГРУП в сумі 2 646 717,11 грн., доказом цієї угоди є повідомлення про відступлення права вимоги № 02-06-15 від 02.06.2015 року.

*згідно до договору про відступлення права вимоги № 7-1/15 від 22.07.2015 року, який був укладений між ТОВ ЕКСПЕРТ СТАЛЬ ІНДУСТРІЯ та ТОВ " СЕЙД ПЛЮС", останньому передано право вимоги кредиторської заборгованості ТОВ ІНВЕНТ ГРУП в сумі 4 981 187,28 грн., доказом цієї угоди є повідомлення про відступлення права вимоги № 22-07-15 від 22.07.2015 року.

При цьому, відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у

зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Всі перелічені договори про відступлення права вимоги кредиторської заборгованості ТОВ «ІНВЕНТ ГРУП», є двосторонніми, та укладені без участі ТОВ «ІНВЕНТ ГРУП».

Крім того, відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ "САХАФАТ" (код за ), ТОВ " ПЕТБАР" (код за ) та ТОВ " СЕЙД ПЛЮС" (код за ) в процесі припинення не перебувають, що підтверджується відомостями з ЄДПОУ.

Таким чином, твердження відповідача, про те що ТОВ "СЕЙД ПЛЮС" (код за ), ТОВ "САХАФАТ" (код за ), ТОВ "ПЕТБАР" (код за ) на день укладання договору (відступлення права вимоги) не могли здійснювати господарську діяльність, враховуючи дати присвоєння їм стану «8» за даними ЄДРПОУ, є необґрунтованим та не відповідає дійсності. Присвоєння стану "8" за даними ЄДРПОУ не є припиненням юридичної особи та не позбавляє таку особу можливості укладати правочини.

3. До того ж, як пояснювалось позивачем суду апеляційної інстанції, в процесі виконання договорів поставки, укладених ТОВ «ІНВЕНТ ГРУП» (до 13.01.2015 р. ТОВ «ДОНБАС ПРОМ ОІЛ») з ТОВ «КОНВАЛІЯ ТЕХНОЛОДЖІ» (№9/2 від 02.09.2014 р.), з ТОВ «ЕКСПЕРТ СТАЛЬ ІНДУСТРІЯ» (№11012014 від 03.11.2014 р.), з ТОВ «ЛІГЛЮРИНКОМ» (№20715 від 02.07.2015 р. ), з ТОВ «ЖК СВАРЩИК» (№200115 від 20.01.2015 р.), постачальниками (вантажовідправниками), складені товарно-транспортні накладні, а тому твердження контролюючого органу в акту перевірки про те, що усі оформлені ТТН, від зазначених вище постачальників містять підписи відповідальної особи вантажоодержувача, без зазначення прізвища цієї особи, в звязку з чим, ідентифікувати підписи представників вантажоодержувача, не можливо, та про те, що в товарно-транспортних накладних відсутні будь-які позначки (підписи, відбиток печатки) перевізника, у звязку з чим перевіркою неможливо встановити участь перевізника ТОВ «АСК-ТРАНС» в процесі транспортування товару, є безпідставним. Тому що п.11.4 - 11.6 Правил не передбачено ані зазначення прізвищ відповідальних осіб вантажовідправника, водія/експедитора, вантажоодержувача, ані наявність будь-яких позначок (підписи, відбиток печатки) перевізника, крім його найменування.

Доводи Відповідача про неможливість участі у процесі транспортування водіїв, зазначених в ТТН, у звязку з тим, що деякі водії не перебували у трудових відносинах та не отримували доходу за цивільно-правовими договорами з перевізником, є необґрунтованими, тому що ТОВ «ІНВЕНТ ГРУП» є вантажоодержувач за цими ТТН, а тому не має відношення до трудових відносин між Перевізником та його працівниками, при цьому відповідальність за перевезення вантажів несуть Постачальник (замовник перевезення) та перевізник, між якими існують господарські відносини, а ні ТОВ «ІНВЕНТ ГРУП».

Щодо встановлених в акті випадків складання декількох товарно-транспортних накладних при зазначенні однакових відомостей про автомобіль, водія, замовника, перевізника, вантажовідправника, вантажоодержувача, пунктів навантаження та розвантаження товару в один й той же день, вважаємо такі випадки цілком логічними враховуючи те, що в один день товар відвантажувався за декількома видатковими накладними, та те, що кількість первинних документів та кількість постачаємого товару законодавством не обмежується. Отже ці твердження не є доцільними та не відносяться до доказів про відсутність (фіктивність) господарських операцій по поставці.

Формою №1-ТН, Додатку №7 до цих Правил, не передбачено обовязкового зазначення відомостей про документи, що підтверджують якість товару.

4. Щодо відсутності інформації щодо декларування та сплати до бюджету нарахованих сум податкових зобовязань з боку контрагентів-постачальників, існуванням розбіжності (завищення) між задекларованими сумами податкового кредиту ТОВ «ІНВЕНТ ГРУП» та сумами податкових зобовязань постачальників (ТОВ «ЦЕНТР БЕЗПЕКА-1», ТОВ «ЖК СВАРЩИК», ТОВ «ЕС ІНДУСТРІЯ», ТОВ «НЬЮКОСТ МЕНЕДЖМЕНТС») колегія суддів зазначає наступне.

Як вказувалось судом вище, відповідно до п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум до податкового кредиту замовника вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Враховуючи те, що в результаті надання послуг/товарів/робіт ТОВ «ЦЕНТР БЕЗПЕКА-1», ТОВ «ЖК СВАРЩИК», ТОВ «ЕС ІНДУСТРІЯ», ТОВ «НЬЮКОСТ МЕНЕДЖМЕНТС» були належним чином складені та оформлені відповідні податкові накладні, ТОВ «ІНВЕНТ ГРУП» мало всі підстави для включення до складу податкового кредиту суми ПДВ: за січень 2014 року в сумі 81452,00 грн. ТОВ «ЦЕНТР БЕЗПЕКА-1» (код за ), за січень 2015 року в сумі 709534,56 грн. ТОВ «ЖК СВАРЩИК» (код за ); за листопад 2014 року в сумі 1367007,96 грн. ТОВ «ЕС ІНДУСТРІЯ» (код за ); за жовтень 2014 року в сумі 87048,00 грн. ТОВ «НЬЮКОСТ МЕНЕДЖМЕНТС» (код за ).

Таким чином, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України по справі № 2а-15327/12/2670 від 26 січня 2016 року.

Таким чином наявність у позивача первинних документів, на підставі яких позивачем формувався податковий кредит, а саме: наявність копій актів виконаних робіт, актів здачі- та видачи - приймання робіт та рахунків-фактур до них, податкових та видаткових накладених, накладними, актів виконаних робіт, товарно-транспортних накладних, специфікацій, актів виконаних робіт, платіжних доручень, подорожніх листів, картків рахунків, картків складського обліку, талонів замовника, які надані на підтвердження виконання позивачем з його контрагентами умов укладених договорів, обґрунтовує безпідставність висновків контролюючого органу про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивача з його контрагентами за перевіряємий період, оскільки, як вказувалось судом вище, для підтвердження реальності здійснення господарських операцій, необхідно мати первинні документи, які доводять реальність здійснення господарської операції та підтверджують факт використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку з його контрагентами, що спростовує висновки контролюючого органу, про не підтвердження реальності здійснення таких господарських операцій.

З урахуванням правових висновків Верховного суду України судова колегія звертає увагу на те, що про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку;

- відсутність первинних документів обліку.

Як під час перевірки контролюючим органом, так і під час розгляду даної справи судом першої, апеляційної інстанції не встановлені вище перелічені обставини, отже жодних дефектів у правовому статусі позивача або його контрагентів ані відповідач, ані суд першої та апеляційної інстанції не встановив, щодо посилань на відсутність двох контрагентів за своїм місцезнаходженням, як на підставу про нереальність здійснення господарських операцій позивачем з цими контрагентами суд спростує наступним.

З приводу посилання апелянта на те, що до висновків акту перевірки відповідачем враховувалась податкова інформація, де актами підтверджено їх не знаходження за адресою, у звязку з чим не підтверджено, що вони здійснюють свою діяльність, колегія суддів зазначає, що такі твердження контролюючого органу спростовуються наявною в матеріалах даної справи первинною документацією, якою підтверджено ведення господарської діяльності позивачем з його контрагентами, а відсутність за місцезнаходженням, ще не є підставою для висновку про те, що вказані контрагенти позивача не здійснювали свою діяльність взагалі.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що 21 грудня 2016 року від позивача на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про стягнення з відповідача на користь товариства витрат на правову допомогу, що підтверджені документально,у загальному розмірі 8 800 грн., до складу суми якої надійшов наступний перелік робіт, які виконував адвокат: попереднє опрацювання матеріалів справи, опрацювання законодавчої бази та формування правової позиції, підготовка заперечень на апеляційну скаргу, судове представництво (1 судове засідання 21 грудня 2016 року), проте проаналізувавши доводи вказаного клопотання з урахуванням вимог статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь товариства тільки витрати на правову допомогу під час здійснення представництва товариства у судовому засіданні 21 грудня 2016 року у сумі 550 грн., що підтверджені документально.

З урахуванням викладеного судом першої інстанції постанова прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, а отже наявні підстави у відповідності до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтворюють акт перевірки.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року по справі № 805/5174/15-а, - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року по справі № 805/5174/15-а, - залишити без змін.

Витрати на правову допомогу у сумі 550 грн. (пятсот пятде сят грн.) стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвент Груп».

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Ухвала в повному обсязі складена 26 грудня 2016 року.

Головуючий суддя: Васильєва І.А.

Судді: Василенко Л.А.

ОСОБА_2