Справа № 802/2042/16-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 грудня 2016 р. Справа № 802/2042/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Шевченка Р.В.

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Макарді"

до: Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Макарді (далі - ТОВ Макарді) із адміністративним позовом до Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Калинівська ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 11.11.2016 року, яким позивачу нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 30611,09 грн.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, посилаючись на обґрунтування позовної заяви. Додатково вказали, що відповідач дійшовши висновку про перевищення законодавчо встановлених строків надходження валютної виручки (90 днів) за вказаними договорами, не врахував змін у чинному законодавстві України, якими збільшено строки надходження валютної виручки з 90 до 120 днів.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на письмові заперечення. Додатково зазначили, що висновки, які містяться у акті перевірки, є обґрунтованими, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято відповідно до вимог чинного законодавства України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що TOB Макарді укладено експортні контракти із нерезидентом - фірмою ETMOS Sp ZOO Польща, а саме: № 11/01-16 від 11.01.2016 року, № 19/01-16 від 19.01.2016 року, № 002 від 01.04.2016 року, № 003 від 07.04.2016 року, № 005 від 18.04.2016 року. Предметом вказаних контрактів є купівля-продаж зернових культур та насіння Українського походження.

На виконання вимог п. 5.9 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, що затверджена постановою Правління Національного Банку України від 24.03.1999 року № 136 банками обслуговуючими TOB Макарді надано Козятинській ОДПІ інформацію про перевищення позивачем законодавчо встановлених строків розрахунків по вищевказаних договорах.

В період з 21.10.2016 року по 27.10.2016 року, відповідно до наказу Козятинської ОДПІ від 21.10.2016 року № 387, головним державним ревізором - інспектором відділу аудиту Калинівської ОДПІ ОСОБА_4 проведено позапланову виїзну документальну перевірку TOB Макарді з питань дотримання вимог валютного законодавства України при проведенні розрахунків по контрактах № 11/01-16 від 11.01.2016 року, № 19/01-16 від 19.01.2016 року, № 002 від 01.04.2016 року, № 003 від 07.04.2016 року, № 005 від 18.04.2016 року за період з 15.01.2016 року по 19.08.2016 року.

За результатами проведення вказаної перевірки складено акт №37/14/32407672 від 03.11.2016 року (а.с. 9), яким задокументовано порушення ТОВ Макарді ст. 1 Закону України "Про здійснення розрахунків в іноземній валюті" та п. 1 постанови Правління Національного банку України від 03.03.2016 року № 140 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" в частині порушення законодавчо встановлених строків надходження валютної виручки за зовнішньоекономічними контрактами, а саме:

- № 19/01-16 від 19.01.2016 року, за яким ТОВ "Макарді" 24.02.2016 року здійснило одне відвантаження товару на користь фірми "ETMOS Sp ZOO" на суму 9240,00 доларів США. В якому виручка за поставлений товар надійшла на банківський рахунок ТОВ "Макарді" в іноземній валюті частинами (13.05.2016 року в сумі 2400,00 доларів США, 27.05.2016 року в сумі 2740,00 доларів США, 30.05.2016 року в сумі 4100,00 доларів США);

- № 002 від 01.04.2016 року, за яким ТОВ "Макарді" здійснило два відвантаження товару на користь фірми "ETMOS Sp ZOO".

Перше відвантаження здійснено 08.04.2016 року на суму 10340,00 доларів США. Виручка за поставлений товар надійшла на банківський рахунок ТОВ "Макарді" в іноземній валюті частинами (07.07.2016 року в сумі 4609,00 доларів США, 11.07.2016 року в сумі 10000,00 доларів США).

По другому відвантаженню, яке здійснено 14.04.2016 року на таку ж суму 10340,00 доларів США, виручка за поставлений товар надійшла на банківський рахунок ТОВ "Макарді" в іноземній валюті 27.07.2016 року в сумі 10340,00 доларів США;

- № 005 від 18.04.2016 року. за яким ТОВ "Макарді" здійснило два відвантаження товару на користь фірми "ETMOS Sp ZOO".

Перше відвантаження здійснено 21.04.2016 року на суму 6995,20 доларів США. Виручка за поставлений товар надійшла на банківський рахунок ТОВ "Макарді" в іноземній валюті частинами (27.07.2016 року в сумі 1929,00 доларів США, 04.08.2016 року в сумі 9000,00 доларів США);

По другому відвантаженню, яке здійснено 22.04.2016 року на таку ж суму 10340,00 доларів США, виручка за поставлений товар надійшла на банківський рахунок ТОВ "Макарді" в іноземній валюті 19.08.2016 року в сумі 2984,60 доларів США.

На підставі даного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 11.11.2016 року, яким позивачу нараховано пеню за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, невиконання зобовязань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства в загальній сумі 30611,09 грн.

Не погоджуючись із висновками контролюючого органу, що зазначені в акті перевірки, а також винесеним відповідно до нього податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994 №185/94-ВР (далі Закон №185/94-ВР) виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Відповідно до ст. 2 Закону №185/94-ВР передбачено, що Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті Закону.

В силу п. 1 постанови Правління Національного банку України від 03.03.2016 року №140 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" (далі - постанова НБУ від 03.03.2016 року №140) установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті, здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Пунктом 9 вказаної постанови передбачено, що вона діяла у період з 05.03.2016 року до 08.06.2016 року включно.

Згідно із п. 1 постанови Правління Національного банку України від 07.06.2016 року № 342 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" строк проведення розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" не змінився та становив до 90 календарних днів. Постанова Правління Національного банку України від 07.06.2016 року № 342 набрала чинності з 09.06.2016 року та діяла до 14.09.2016 року включно.

Разом з тим, п. 2 постанови Правління Національного банку України від 28.07.2016 року № 361 внесено зміни до постанови Правління Національного банку України від 07.06.2016 року № 342, а саме, збільшено строки проведення розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, які передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" із 90 до 120 календарних днів. Вказана постанова набрала чинності з 29.07.2016 року.

Суть спору полягає втому, що позивач вважає у вказаних правовідносинах потрібно застосовувати збільшені строки проведення розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, оскільки статтею 58 Конституції України закріплено норму, яка передбачає зворотну дію законів чи нормативно правових актів в часі у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права.

Суд не погоджується з даними твердженнями позивача. Так постанова Правління Національного банку України від 28.07.2016 року № 361 Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України набрала чинності 29.07.2016 року. Водночас, порушення граничних строків розрахунків за експортними операціями в іноземній валюті за зовнішньоекономічними контрактами № 19/01-16 від 19.01.2016 року, № 002 від 01.04.2016 року, № 005 від 18.04.2016 року настали в період з 24.05.2016 по 21.07.2016 року.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Іншими словами, до події, факту застосовується той закон (нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце, крім випадків, пом'якшення або скасування відповідальності.

У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року у справі № 1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Як зазначив Конституційний Суд України це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Також, як видно із змісту постанови Правління Національного банку України від 28.07.2016 року № 361 Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України, така жодної вказівки щодо надання зворотної дії в часі даному нормативно-правовому акту не містить.

Відтак, беручи до уваги, що граничний 90-денний строк розрахунків за проведеними позивачем експортними операціями закінчився, а порушення законодавства в сфері розрахунків в іноземній валюті мали місце до набрання чинності постановою Правління Національного банку України від 28.07.2016 року № 361 Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України, норми останньої до спірних правовідносин в частині продовження строків розрахунків до 120 днів не застосовуються.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення, відповідає критеріям, наведеним у статті 2 КАС України, тобто відповідач діяв на підставі та в межах визначених законом повноважень, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно ст. 94 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович