Справа № 813/2187/16
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року Справа № 876/7859/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2;

від третьої особи - ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, діючого за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_4, на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.09.2016р. в адміністративній справі за позовом представника ОСОБА_1, діючого за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_4, до ОСОБА_5 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській обл., треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 Пенсійного фонду України у ОСОБА_6 районі м.Львова та ОСОБА_5 Пенсійного фонду України у Личаківському районі м.Львова, про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання до вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

02.07.2016р. представник ОСОБА_1, діючий за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_4, звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив поновити строк звернення до суду із розглядуваним позовом; визнати протиправною бездіяльність державного виконавця через невиконання рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2014р. у справі «Хайнацький та інші проти України» (заява № 12895/08 та 249 інших заяв) у виконавчому провадженні ВП № 23289021 від 09.12.2015р.; зобовязати виконати вказане рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2014р., яким, у свою чергу, зобовязано виконати рішення національних судів, перерахувати та виплатити ОСОБА_4 пенсію, починаючи з 11.10.2015р., з розрахунку довідки Львівської обласної ради № 48/15 від 06.05.2006р. про заробітну плату в розмірі 12185 грн. без будь-яких обмежень; в місячний термін забезпечити заходи згідно Закону України «Про виконавче провадження», якими виплатити перераховані ОСОБА_5 Пенсійного фонду України у м.Львові грошові кошти в розмірі 429105 грн. 84 коп. на рахунок позивача (Т.1, а.с.3 і на звороті).

02.08.2016р. представник ОСОБА_1, діючий за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_4, подав до суду доповнення і уточнення заявленого позову, згідно яких додатково просив зобовязати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_5 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській обл. невідкладно надати на йому руки належним чином завірені копії процесуальних документів, що стосуються виконання та інших документів (листів та особливо розрахунку заборгованої пенсії, здійсненого пенсійним органом) за період 2005 року і до сьогодні (Т.1, а.с.141).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14.09.2016р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (Т.2, а.с.152-158).

Не погодившись із винесеною судом постановою, її оскаржив представник ОСОБА_1, діючий за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_4, який покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким заявлений позов задоволити (Т.2, а.с.161-162).

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що судом не спростовані доводи позивача та його представника про бездіяльність державного виконавця (зокрема, не зясовані причини відсутності накладення штрафів на боржників, скерування матеріалів до органів прокуратури); під час розгляду справи судом допущено тяганину та упереджене ставлення до позивача і його представника.

Ухвалою апеляційного суду від 25.11.2016р. зобовязано ОСОБА_5 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській обл. представити оригінали матеріалів виконавчого провадження ВП № 23289021 та копії інших документів, а також залучено з ініціативи суду до участі в справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача ОСОБА_5 Пенсійного фонду України у ОСОБА_6 районі м.Львова та ОСОБА_5 Пенсійного фонду України у Личаківському районі м.Львова (Т.2, а.с.178-180).

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представників позивача на підтримання поданої скарги, заперечення представника третьої особи, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, рішенням Франківського районного суду м.Львова від 06.06.2005р. задоволено скаргу ОСОБА_4; визнано неправомірною бездіяльність ОСОБА_6 районного управління Пенсійного фонду м.Львова та зобовязано останнє провести перерахунок пенсії ОСОБА_4 із врахуванням підвищення посадових окладів державним службовцям, відповідно до постанови КМ України № 1481 від 04.11.2004р. (Т.1, а.с.96-97).

Крім цього, рішенням Франківського районного суду м.Львова від 26.08.2005р. визнано неправомірною бездіяльність ОСОБА_6 районного управління Пенсійного фонду м.Львова та зобовязано пенсійний орган провести перерахунок пенсії ОСОБА_4 із врахуванням підвищення посадових відповідно до постанови КМ України № 512 від 30.06.2005р. (Т.1, а.с.98-99).

Додатковим судовим рішенням від 11.11.2005р. доповнено резолютивну частину рішення Франківського районного суду м.Львова від 26.08.2005р. після слова «посадових» словом - «окладів», а також після фрази «відповідно до постанови КМ України № 512 від 30.06.2005р.» - «з 01.06.2005р.».

Згідно з ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 19.11.2007р. позивачу розяснено, що відповідно до рішення Франківського районного суду м.Львова від 26.08.2005р. перерахунок пенсії ОСОБА_4 має бути проведений на підставі постанови КМ України № 512 від 30.06.2005р., з 01.06.2005р. з розрахунку довідки Львівської обласної ради про заробітку плату в сумі 12185 грн. 90 коп., без будь-яких обмежень (Т.1, а.с.102-103).

Вказані судові рішення набрали законної сили.

19.05.2010р. Франківським районним судом м.Львова позивачу видано виконавчий лист № 2-5699 (Т.1, а.с.52).

16.12.2010р. державним виконавцем Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській обл. відкрито виконавче провадження ВП № 23289021 з виконання вказаного вище виконавчого листа; встановлено боржнику ОСОБА_6 районному управлінню Пенсійного фонду м.Львова строк для добровільного виконання рішення до 23.12.2010р. (Т.1, а.с.53).

Боржником у вказаний строк самостійно не виконано рішення суду, у звязку з чим постановою від 04.01.2011р. на боржника накладено штраф у розмірі 510 грн. (Т.1, а.с.55). В подальшому в звязку з повторним невиконанням рішення суду державним виконавцем накладено на боржника штраф у розмірі 1020 грн. (Т.1, а.с.54).

По причині неможливості виконання рішення без боржника державним виконавцем скеровано подання в прокуратуру Львівської обл. про притягнення посадових осіб боржника до кримінальної відповідальності згідно з законом. У звязку з цим державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 29.09.2011р. (Т.1, а.с.56).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19.01.2014р. у справі «Хайницький та інші проти України» протягом трьох місяців держава-відповідач має виконати рішення національних судів, ухвалених на користь заявників, які досі підлягають виконанню, в тому числі за заявою ОСОБА_4 № 8452/12 від 27.01.2012р. щодо виконання рішення Франківського районного суду м.Львова від 06.06.2005р. та рішення цього ж суду від 26.08.2005р. (Т.1, а.с.4 і на звороті).

12.11.2015р. позивачем скеровано на адресу Головного управління юстиції Львівській обл. заяву про прийняття до виконання рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2014р. (Т.1, а.с.57).

09.12.2015р. начальником відділу примусового виконання рішень ОСОБА_5 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській обл. винесено постанову, якою скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-5699 від 19.05.2010р. (Т.1, а.с.60).

Постановою про відновлення виконавчого провадження від 09.12.2015р. відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-5699, виданого Франківським районним судом м.Львова 19.05.2010р. (Т.1, а.с.61).

20.01.2016р. на адресу ОСОБА_5 Пенсійного фонду у ОСОБА_6 районі м.Львова державним виконавцем направлено вимогу № 09.01/45/754/В9-466, якою зобовязано боржника виконати виконавчий документ до 27.01.2016р. та надати письмове підтвердження про його виконання (Т.1, а.с.66).

У звязку з невиконанням боржником виконавчого документа постановою ВП № 23289021 від 28.01.2016р. державним виконавцем накладено штраф на боржника у розмірі 1020 грн., а також направлено на адресу боржника повторну вимогу № 09.01-45/754/В9-979 від 28.01.2016р. про виконання виконавчого документа у строк до 04.02.2016р. (Т.1, а.с.67, 68).

Листами № 20250/06-19 від 22.12.2015р. та № 1678/10-19 від 02.02.2016р. боржником ОСОБА_5 Пенсійного фонду України у ОСОБА_6 районі м.Львова повідомлено державного виконавця про виконання рішень Франківського районного суду м.Львова від 06.06.2005р. та від 26.08.2005р.; боржником 09.06.2006р. проведено перерахунок пенсії ОСОБА_4 відповідно до постанови КМ України № 512 від 30.06.2005р. з 01.06.2005р., на підтвердження чого надано відповідні документи; у звязку зі зміною місця проживання ОСОБА_4 його пенсійна справа 31.05.2010р. скерована до ОСОБА_5 Пенсійного фонду України у Личаківському районі м.Львова (Т.1, а.с.63-64, 70-71).

Постановою державного виконавця від 11.04.2016р. у виконавчому провадженні ВП № 23289021 здійснено заміну сторони боржника - з ОСОБА_5 Пенсійного фонду України у ОСОБА_6 районі м.Львова на ОСОБА_5 Пенсійного фонду України у Личаківському районі м.Львова (Т.1, а.с.75).

11.04.2016р. відповідачем скеровано на адресу ОСОБА_5 Пенсійного фонду України у Личаківському районі м.Львова вимогу № 09.01-45/136/В9-2907, якою зобовязано виконати рішення суду в строк до 13.04.2016р. (Т.1, а.с.76).

Листами № 3300/03-17 від 08.04.2016р. та № 3420/10-20 від 13.04.16р. боржником ОСОБА_5 Пенсійного фонду України у Личаківському районі м.Львова повідомлено про виконання рішень Франківського районного суду м.Львова; у звязку з проведеним перерахунком пенсії позивачу сума донарахування становить 429105 грн. 84 коп., на підтвердження чого долучено копії відповідних розпоряджень (Т.1, а.с.78, 80-82).

На підставі неодноразових клопотань представника позивача державним виконавцем направлено на адресу ОСОБА_5 Пенсійного фонду України у Личаківському районі м.Львова вимоги № 09.01-45/136/В9-3543 від 10.05.2016р. та № 09.01-45/136/В9-4249 від 07.06.2016р., якими зобовязано боржника надати вичерпний перелік норм законів, методики і формули розрахунків, які застосовані при проведенні перерахунку пенсії (Т.1, а.с.84, 88).

На вказані вимоги боржник повідомив державного виконавця про те, що оскільки перерахунок пенсії проводився на виконання судового рішення та документів виконавчого провадження, методики і формули розрахунків, передбачені чинним законодавством, в даному випадку не застосовувались (Т.1, а.с.85, 89).

Також 30.09.2016р. державним виконавцем винесено постанову ВП № 23289021 про закінчення виконавчого провадження, якою виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-5699, виданого Франківським районним судом м.Львова 19.05.2010р., завершено по причині фактичного виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом, на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (Т.2, а.с.205-206).

Приймаючи рішення по справі та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що згідно досліджених матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем вчинялися дії по виконанню виданого виконавчого листа, через що в суду немає правових підстав для визнання бездіяльності відповідача протиправною. Також державним виконавцем в установленому порядку були надані відповіді на всі звернення та заяви позивача.

Стосовно вимог про зобовязання відповідача виконати рішення Європейського Суду з прав людини суд врахував, що виконавче провадження не завершено, державним виконавцем вчиняються дії по виконанню згаданого судового рішення; також задоволення таких вимог розцінено судом як втручання у дискреційні повноваження відповідача.

Окрім цього, чинним законодавством не передбачено обовязку надання державним виконавцем сторонам виконавчого провадження належним чином завірених копій документів, що підтверджують виконання виконавчого документа. Натомість, позивач не позбавлений права звернутися із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та зняття копій таких документів.

Між тим, наведені висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і суперечать нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець:

здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом;

надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання;

заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Із змісту заявленого позову слідує, що представником позивача оскаржується бездіяльність органу державної виконавчої служби, яка полягає у невиконанні рішення Європейського Суду з прав людини, яким, в свою чергу, зобовязано виконати рішення національних судів.

Матеріалами справи стверджується, що ОСОБА_4 був позивачем по двом справам, по яким винесені рішення Франківського районного суду м.Львова від 06.06.2005р. та від 26.08.2005р.

Разом з тим, відповідачем відновлено виконавче провадження лише по одному виконавчому документу виконавчому листу № 2-5699, який виданий судом 19.05.2010р.; цей документ торкається рішення Франківського районного суду м.Львова від 26.08.2005р.

Будь-яких відомостей щодо відкриття виконавчого провадження щодо виконання іншого судового рішення - рішення Франківського районного суду м.Львова від 06.06.2005р. відповідачем не представлено.

Разом з тим, відповідно до постанови ВП № 23289021 від 30.09.2016р. закінчено виконавче провадження через виконання боржником двох рішень Франківського районного суду м.Львова від 06.06.2005р. та від 26.08.2005р.

Окрім цього, сума донарахування згідно розпорядження ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова № 180442 від 08.04.2016р. склала 429105 грн. 84 коп., однак остання не деталізована стосовно кожного судового рішення.

В частині неналежного здійснення відновленого виконавчого провадження колегія суддів наголошує на тому, що як протиправну бездіяльність суб'єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов'язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб'єкта владних повноважень, були об'єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов'язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов'язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Згідно матеріалів виконавчого провадження ВП № 23289021 убачається, що постановою від 09.12.2015р. відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-5699, виданого Франківським районним судом м.Львова 19.05.2010р.

На час звернення представника позивача до суду із розглядуваним позовом вказане провадження не завершено; причини такого незавершення відповідачем не наведені.

Окрім цього, рішення Франківського районного суду м.Львова від 06.06.2005р. та від 26.08.2005р. торкаються проведення перерахунку пенсії ОСОБА_4

Такий перерахунок пенсії ОСОБА_4 боржником проведений; сума нарахувань склала 429105 грн. 84 коп., однак вказані кошти стягувачу не виплачені. Причиною такої невиплати є відсутність відповідної вказівки про це в резолютивних частинах рішень Франківського районного суду м.Львова.

За таких обставин під час здійснення виконавчого провадження склалася ситуація невизначеності та фактичної неможливості у рамках цього провадження отримати стягувачу належні йому суми.

На думку колегія суддів, така ситуація не відповідає змісту рішенню Європейського суду з прав людини від 19.01.2014р. у справі «Хайницький та інші проти України», оскільки сам перерахунок пенсії без фактичної виплати перерахованих коштів суперечить інтересам позивача (стягувача).

Окрім цього, відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми нестриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Із змісту наведених норм слідує, що у будь-якому випадку нарахована (перерахована) пенсія підлягає виплаті особі, якій призначена пенсія.

Згідно п.п.1 і 8 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення.

Частиною 1 ст.34 вказаного Закону передбачено, що у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення.

За наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання (ч.1 ст.36 цього Закону).

Разом з тим, жодних дій на врегулювання такої ситуації зі сторони органу державної виконавчої служби не вжито. Тобто, державним виконавцем не подавалися до відповідного суду заяви про розяснення, зміну способу порядку виконання, винесення додаткових рішень по справах тощо.

В разі існування іншого порядку виплати вказаних коштів з бюджету державним виконавцем не розяснено такий порядок стягувачу та не прийнято відповідне процесуальне рішення в рамках виконавчого провадження.

Водночас, вказані дії є правом, а не обовязком відповідача.

Однак, обставини даної ситуації, які характеризуються наявністю невиконаних рішень національного суду та Європейського Суду з прав людини, незакінченого виконавчого провадження (на час звернення із розглядуваним позовом), покладали на державного виконавця обовязок вжити всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів для примусового виконання цих рішень, що були об'єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Таким чином, суб'єкт владних повноважень у вказаних правовідносинах допустив порушення вимог ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не вжив всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів для примусового виконання судових рішень, при цьому діяв недобросовісно, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішень та без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи, і цілями, на досягнення яких спрямоване таке рішення (ст.2 КАС України).

Стосовно позовних вимог про зобовязання відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_4 пенсію, починаючи з 11.10.2015р. з розрахунку довідки Львівської обласної ради № 48/15 від 06.05.2006р. про заробітну плату в розмірі 12185 грн. без будь-яких обмежень, в місячний термін забезпечити заходи згідно Закону України «Про виконавче провадження», якими виплатити перераховані ОСОБА_5 Пенсійного фонду України у Личаківському районі м.Львова грошові кошти в розмірі 429105 грн. 84 коп. на рахунок позивача, колегія суддів враховує, що вимоги щодо виплати нарахованих пенсійних коштів не вирішені рішеннями Франківського районного суду м.Львова від 06.06.2005р. та від 26.08.2005р.

За таких умов, задоволення таких вимог позивача у цій справі є неможливим без внесення відповідних змін до вказаних судових рішень та виконавчих документів в установленому чинним законодавством порядку.

Звідси, позивачем обраний не передбачений законом спосіб захисту своїх прав та інтересів, оскільки предметом цього спору є не рішення Франківського районного суду м.Львова від 06.06.2005р. та від 26.08.2005р., а саме бездіяльність державного виконавця, що унеможливлює задоволення таких вимог.

В частині решти позовних вимог колегія суддів вважає, що заявлені вимоги про надання належним чином завірених копій процесуальних документів, що стосуються виконання та інших документів за визначений період, є необґрунтованими.

Також вказана вимога є неконкретизована, оскільки з неї неможливо встановити, які саме документи просить надати позивач та його представник. Доказів обмеження права позивача та його представника на ознайомлення з матеріалами справи та отримання копій процесуальних документів не представлено.

Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

На час апеляційного провадження зясовано, що виконавче провадження ВП № 23289021 є завершеним, про що державним виконавцем винесено постанову від 30.09.2016р. про закінчення виконавчого провадження.

Разом з тим, на думку колегії суддів, спірне виконавче провадження завершено передчасно і без вжиття державним виконавцем всіх необхідних заходів до примусового виконання рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2014р. у справі «Хайнацький та інші проти України» в частині зобовязання виконати рішення національних судів, ухвалених на користь позивача; наявність постанови про закінчення виконавчого провадження (яка винесена після звернення позивача та його представника до суду із відповідним позовом) не може вважатися перешкодою для задоволення позовних вимог в цій частині.

Також постанова ВП № 23289021 від 30.09.2016р. про закінчення виконавчого провадження не обґрунтована саме виконанням рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2014р. у справі «Хайнацький та інші проти України».

Із урахуванням наведеного колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є частково підставним та обґрунтованим, а тому останній підлягає до часткового задоволення, а саме належить визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_5 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській обл., яка полягає у невиконанні в межах відновленого виконавчого провадження ВП № 23289021 рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2014р. у справі «Хайнацький та інші проти України» в частині зобовязання виконати рішення національних судів, ухвалених на користь ОСОБА_4; зобовязати відповідача вжити заходів до примусового виконання в межах відновленого виконавчого провадження ВП № 23289021 рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2014р. у справі «Хайнацький та інші проти України» в частині зобовязання виконати рішення національних судів, ухвалених на користь позивача; в решті позовних вимог належить відмовити.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, діючого за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_4, задоволити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.09.2016р. скасувати та прийняти нову постанову, якою позов представника ОСОБА_1, діючого за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_4, задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_5 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській обл., яка полягає у невиконанні в межах відновленого виконавчого провадження ВП № 23289021 рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2014р. у справі «Хайнацький та інші проти України» в частині зобовязання виконати рішення національних судів, ухвалених на користь ОСОБА_4.

Зобовязати ОСОБА_5 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській обл. вжити заходів до примусового виконання в межах відновленого виконавчого провадження ВП № 23289021 рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2014р. у справі «Хайнацький та інші проти України» в частині зобовязання виконати рішення національних судів, ухвалених на користь ОСОБА_4.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: Н.В.Бруновська

ОСОБА_7