Справа № 812/1329/16
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 грудня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1329/16

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу № 812/1329/16 за адміністративним позовом за позовом Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області до Колективного підприємства «Рубіжанський монтажно-заготівельний завод» про стягнення коштів за податковим боргом, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (далі - Позивач, Рубіжанська ОДПІ) до Колективного підприємства «Рубіжанський монтажно-заготівельний завод» (далі Відповідач, КП «РМЗЗ») про стягнення коштів за податковим боргом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що КП «РМЗЗ» перебуває на обліку у Рубіжанській ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області як платник податків за основним місцем обліку з 29.10.2003 року. КП «РМЗЗ» не сплачено до бюджету узгоджених сум податкового боргу в сумі 6313,84 грн., а саме: з податку на додану вартість 4192,00 грн., з земельного податку з юридичних осіб 2121,84 грн. Позивачем були здійснені визначені законодавством заходи щодо стягнення податкового боргу, а саме відповідачу особисто вручено 08.01.2013 податкову вимогу форми Ю від 15.01.2015 № 1-25. Оскільки вказані заходи з погашення податкового боргу не дали позитивного результату, борг добровільно відповідачем не сплачено, тому позивач просить суд стягнути з розрахункових рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника кошти з КП «РМЗЗ» за податковим боргом у сумі 6313,84 грн.

Представник позивача у судове засідання не прибув, просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідач зареєстрований за адресою, зазначеною в позовній заяві та Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, і відомості про зміну свого місця знаходження державному реєстратору не надавав.

Відповідно до положень ч.11 ст.35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. З огляду на вищезазначене, суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки представник позивача, представник відповідача про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відсутні потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наявних у матеріалах справи доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог з огляду на таке.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожний зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

На підставі п. п. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно п.п. 14.1.175 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.49.16 ст. 49 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний погасити податкове зобовязання, самостійно визначене ним у такій податковій декларації, протягом строків, установлених цим кодексом.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до п.203.1 ст.203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України платник податку зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п. 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до ст. 270 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Статтею 285 ПКУ передбачено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Згідно з п.286.2 ст. 286 ПКУ платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до п. 287.4 ст. 287 ПКУ податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у новій звітній податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з п. 250.1 та п. 250.2 ст. 250 ПКУ базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному кварталу. Платники екологічного податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

Приписами статті 16 Податкового кодексу України визначені зобов'язання платників податків, один з яких зобов'язує, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно до п.п. 36.1 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п.59.1 ст.59 ПК України - у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що Колективне підприємство «Рубіжанський монтажно-заготівельнйй завод», ідентифікаційний код 13386202, засноване на колективній власності, здійснює фінансово-господарську діяльність на підставі Статуту і є самостійним суб'єктом, який має права юридичної особи. Підприємство зареєстроване за адресою: 93000, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Студентська, буд.132 та внесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. КП «РМЗЗ» перебуває на обліку у Рубіжанській ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області як платник податків за основним місцем обліку з 29.10.2003 (а.с.5-6,7-9).

КП «РМЗЗ» не сплачено до бюджету узгоджених сум податкового боргу в сумі 6313,84 грн.

КП «РМЗЗ» до Рубіжанської ОДПІ у 2014 - 2015 роках подані наступні податкові

декларації з податку на додану вартість на суму 4192,00 грн. (а.с.14-17) та відповідно узгоджені податкові зобов'язання, які не сплачені:

- податкова декларація № НОМЕР_1 від 17.12.2014 на суму 1788,00 грн. (по

строку сплати 30.12.2014);

- податкова декларація № НОМЕР_2 від 19.01.2015 на суму 2404,00 грн. (по

строку сплати 30.01.2015).

КП «РМЗЗ» не сплачені узгоджені суми податкових зобов'язань з земельного податку з юридичних осіб, самостійно визначені платником податків у податкових деклараціях з плати за землю (а.с.20-23), а саме:

- податкова декларація № НОМЕР_3 від 27.01.2014 року за 2014 рік, згідно якої щомісячна сплата земельного податку становить 132,71 грн.;

- податкова декларація № НОМЕР_4 від 07.02.2015 року за 2015 рік, згідно якої щомісячна сплата земельного податку становить 165,76 грн.

На виконання вимог ст. 59 Податкового кодексу України позивачем сформовано податкову вимогу форми Ю від 15.01.2015 № 1-25, яку вручено 15.01.2015 відповідачу особисто (а.с.10).

Таким чином, КП «РМЗЗ» не сплачено до бюджету узгоджених сум податкового боргу в сумі 6313,84 грн. (6313,84 грн. основного платежу), а саме: з податку на додану вартість 4192,00 грн., з земельного податку з юридичних осіб 2121,84 грн., який виник у звязку з несплатою відповідачем самостійно визначених у податкових деклараціях податкових зобовязань. Наявність вказаної заборгованості підтверджується розрахунком податкового боргу, довідкою про стан податкового боргу, обліковою карткою (а.с.11,12,13,18,19).

Пункт 59.5 ст. 59 ПК України передбачає, що у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилась, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2).

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3).

Таким чином, Рубіжанською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Луганській області здійснено заходи щодо стягнення податкового боргу з платника податків, передбачені законодавством, але вони не призвели до погашення податкового боргу у загальному розмірі 6313,84 грн.

Станом на день судового розгляду справи, відповідачем податкові зобовязання з податку на додану вартість, земельного податку з юридичних осіб у загальному розмірі 6313,84 грн. не сплачені.

Отже, наявними в матеріалах справи документами підтверджено правомірність визначення позивачем податкового боргу з податку на додану вартість, земельного податку з юридичних осіб у загальному розмірі 6313,84 грн. та наявність підстав для стягнення зазначеної суми боргу в судовому порядку.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог у повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 99, 105, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області до Колективного підприємства «Рубіжанський монтажно-заготівельний завод» про стягнення коштів за податковим боргом - задовольнити.

Стягнути з Колективного підприємства «Рубіжанський монтажно-заготівельний завод» (, місцезнаходження: 93000, Луганська обл., місто Рубіжне, вул. Студентська, буд. 32) кошти з рахунків у банках, обслуговуючих платника податків у погашення податкового боргу з податку на додану вартість, земельного податку з юридичних осіб у загальному розмірі 6313,84 грн. (шість тисяч триста тринадцять гривень 84 коп.)

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_1