Справа № 826/11415/16
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Мамчура Я.С. Сорочко Є.О. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Національного банку України, особи, яка приєдналась до апеляційної скарги - представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Сервіс» до Національного банку України, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова ініціатива», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест-Сервіс» звернувся до суду з позовом до Національного банку України, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» (далі також - Банк), Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про: - визнання протиправною бездіяльності щодо неприйняття рішення стосовно поданих клопотань Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» щодо продовження строку користування кредитами та невнесення змін до: - кредитного договору від 12 листопада 2014 року № 248/11-14/кт; - кредитного договору від 06 листопада 2014 року № 247/11 -14/кт; - кредитного договору від 08 жовтня 2014 року № 221/10-14/кт; - кредитного договору від 19 вересня 2014 року № 213/09-14/кт; - кредитного договору від 20 червня 2014 року № 171/06-14/кт; - кредитного договору від 27 травня 2014 року № 154/06-14/кт; - кредитного договору від 21 березня 2014 року № 18; - кредитного договору від 06 травня 2014 року № 38; - кредитного договору від 29 грудня 2009 року № 61/09; - кредитного договору від 14 серпня 2008 року № 38/08-08/СТ; - кредитного договору від 21 травня 2008 року № 16/05-08/СТ; - кредитного договору від 23 жовтня 2008 року № 52; - кредитного договору від 04 червня 2014 року № 12/09/6; - кредитного договору від 13 травня 2014 року № 12/09/5; - кредитного договору від 23 лютого 2009 року № 12/09/3; - кредитного договору від 20 лютого 2009 року № 12/09/2; - визнання протиправною та скасування постанови Національного банку України від 23 червня 2015 року № 408 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» до категорії неплатоспроможних».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2016 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Національного банку України щодо неприйняття рішення стосовно поданих клопотань Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» щодо продовження строку користування кредитами та не внесення змін до наступних кредитних договорів: від 12 листопада 2014 року № 248/11-14/кт; від 06 листопада 2014 року № 247/11 -14/кт; від 08 жовтня 2014 року № 221/10-14/кт; від 19 вересня 2014 року № 213/09-14/кт; від 20 червня 2014 року № 171/06-14/кт; від 27 травня 2014 року № 154/06-14/кт; від 21 березня 2014 року № 18; від 06 травня 2014 року № 38; від 29 грудня 2009 року № 61/09; від 14 серпня 2008 року № 38/08-08/СТ; від 21 травня 2008 року № 16/05-08/СТ; від 23 жовтня 2008 року № 52; від 04 червня 2014 року № 12/09/6; від 13 травня 2014 року № 12/09/5; від 23 лютого 2009 року № 12/09/3; від 20 лютого 2009 року № 12/09/2.

Визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 23 червня 2015 року № 408 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» до категорії неплатоспроможних».

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Національний банк України звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; винести окрему ухвалу відносно секретаря судових засідань Окружного адміністративного суду міста Києва Шевченко М.В. за вчинення протиправних дій, які призвели до порушення змагальності сторін.

29 листопада 2016 року до Київського апеляційного адміністративного суду від представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 надійшла заява про приєднання до апеляційної скарги Національного банку України в якій просить задовольнити апеляційну скаргу Національного банку України, скасувати постанову суду першої інстанції, відмовивши в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 29 листопада 2016 року колегією суддів було задоволено вказану заяву та залучено до розгляду справи особу, яка приєдналась до апеляційної скарги - представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» та Національним банком України було укладено ряд кредитних договорів та, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами, договорів застави державних облігацій України, нерухомості та майнових прав, а саме:

27 травня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та відповідачем було укладено кредитний договір № 154/05-14/КТ. Відповідно до п. 1.1 договору, Кредитор надає Позичальнику кредит в сумі 500 000 000,00 грн. на строк з 27 травня 2014 року по 21 листопада 2014 року, з оплатою 10,0 % річних.

20 червня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та відповідачем було укладено кредитний договір № 171/06-14/КТ. Відповідно до п. 1.1 договору, Кредитор надає Позичальнику кредит в сумі 622 000 000,00 грн. на строк з 20 червня 2014 року по 26 січня 2015 року, з оплатою 14,25 % річних, кінцевий строк погашення - 26 січня 2015 року.

01 грудня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та відповідачем було укладено договір про внесення змін № 1 до кредитного договору № 171/06-14/КТ, відповідно до якого, було змінено строк погашення відсотків за користування кредитом за листопад 2014 року - 26 грудня 2014 року.

19 вересня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та відповідачем було укладено кредитний договір № 213/09-14/КТ. Відповідно до п. 1.1 договору, Кредитор надає Позичальнику кредит в сумі 285 000 000,00 грн. на строк з 19 вересня 2014 року по 17 грудня 2014 року, з оплатою 18,75 % річних.

01 грудня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та відповідачем було укладено договір про внесення змін № 1 до кредитного договору № 213/09-14/КТ, відповідно до якого, було змінено строк погашення відсотків за користування кредитом за листопад 2014 року - 17 грудня 2014 року.

08 жовтня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та відповідачем було укладено кредитний договір № 221/10-14/КТ. Відповідно до п. 1.1 договору, Кредитор надає Позичальнику кредит в сумі 605 000 000,00 грн. на строк з 08 жовтня 2014 року по 05 січня 2015 року, з оплатою 19,05 % річних.

01 грудня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та відповідачем було укладено Договір про внесення змін № 1 до кредитного договору № 221/10-14/КТ, відповідно до якого, було змінено строк погашення відсотків за користування кредитом за листопад 2014 року - 26 грудня 2014 року.

06 листопада 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та відповідачем було укладено кредитний договір № 247/11-14/КТ. Відповідно до п. 1.1 договору, Кредитор надає Позичальнику кредит в сумі 22 500 000,00 грн. на строк з 06 листопада 2014 року по 26 грудня 2014 року, з оплатою 19,85 % річних.

01 грудня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та відповідачем було укладено договір про внесення змін № 1 до кредитного договору № 247/11-14/КТ, відповідно до якого, було змінено строк погашення відсотків за користування кредитом за листопад 2014 року - 26 грудня 2014 року.

12 листопада 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та відповідачем було укладено кредитний договір № 248/11-14/КТ. Відповідно до п. 1.1 договору, Кредитор надає Позичальнику кредит в сумі 202 500 000.00 грн. на строк з 12 листопада 2014 року по 26 грудня 2014 року з оплатою 20,05 % річних.

01 грудня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та відповідачем було укладено договір про внесення змін № 1 до Кредитного договору № 248/11-14/КТ, відповідно до якого, було змінено строк погашення відсотків за користування кредитом за листопад 2014 року - 26 грудня 2014 року.

Також, 21 березня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та відповідачем було укладено кредитний договір № 18. Відповідно до п. 1.1 договору, Кредитор надає Позичальнику кредит для збереження ліквідності у сумі 550 000 000,00 грн. на строк з 21 березня 2014 року по 13 березня 2015 року включно, з оплатою 19,5 % річних.

01 грудня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та Національним банком України укладено додатковий договір № 5 до кредитного договору № 18 від 21 березня 2014 року, відповідно до якого, змінено строк погашення відсотків за користування кредитом за листопад 2014 року - 26 грудня 2014 року.

26 лютого 2015 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та Національним банком України укладено Додатковий договір № 7 до кредитного договору № 18, відповідно до якого, змінено строк повернення кредиту до 10 червня 2015 року включно.

06 травня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та відповідачем було укладено кредитний договір № 38. Відповідно до п. 1.1 договору, Кредитор надає Позичальнику кредит для збереження ліквідності у сумі 950 000 000,00 грн. на строк з 06 травня 2014 року до 30 квітня 2015 року включно з оплатою 28,5 %.

01 грудня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та Національним банком України укладено додатковий договір № 5 до кредитного договору № 38, відповідно до якого, змінено строк погашення відсотків за користування кредитом за листопад 2014 року - 26 грудень 2014 року.

26 лютого 2015 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та Національним банком України укладено додатковий договір № 8 до кредитного договору № 38, відповідно до якого, змінено строк повернення кредиту до 10 червня 2015 року включно.

14 серпня 2008 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та відповідачем було укладено кредитний договір № 38/08-08/СТ.

28 листопада 2012 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та Національним банком України укладено договір про внесення змін до Кредитного договору № 38/08-08/СТ, яким текст договору викладено в новій редакції. Так, відповідно до п. 1.1 договору Кредитор надає Позичальнику кредит на суму 150 000 000,00 грн з оплатою 9,5 %.

01 грудня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та Національним банком України укладено договір про внесення змін до № 38/08-08/СТ, відповідно до якого, змінено строк погашення відсотків за користування кредитом за листопад 2014 року - 10 грудня 2014 року.

26 лютого 2015 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 38/08-08/СТ, відповідно до якого, змінено строк погашення кредиту до 10 червня 2015 року.

13 травня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та відповідачем було укладено кредитний договір № 12/09/5. Відповідно до п. 1.1 договору, Кредитор надає Позичальнику кредит на суму 2 000 000 000,00 грн. на строк з 13 травня 2014 року до 30 грудня 2016 року, з процентною ставкою 19,0 % річних.

28 травня 2014 року укладено додатковий договір № 1 про зміну процентної ставки у вказаному договорі на 14,25 % річних.

04 червня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та Національним банком України укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору № 12/09/5, яким встановлено дату повернення кредиту - 30 грудня 2016 року.

01 грудня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та Національним банком України укладено додатковий договір № 3 до кредитного договору № 12/09/5, відповідно до якого, змінено дату сплати процентів за користування кредитом за листопад 2014 року на 26 грудня 2014 року.

26 лютого 2015 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та Національним банком України укладено додатковий договір до кредитного договору № 12/09/5, відповідно до якого, сторони домовились перенести з лютого - травня 2015 року до 10 червня 2015 терміни сплати нарахованих процентів за користування кредитом за січень 2015 року, лютий 2015 року, березень 2015 року, квітень 2015 року, травень 2015 року.

20 лютого 2009 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та відповідачем було укладено кредитний договір № 12/09/2.

28 листопада 2013 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 12/09/2, яким текст договору викладено в новій редакції. Відповідно до п.1.1 кредитного договору № 12/09/2, Кредитор надає Позичальнику кредит на суму 200 000 000, 00 грн. з оплатою 9,5% на строк з 20 лютого 2009 року по 26 червня 2014 року.

01 грудня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 12/09/2, відповідно до якого, змінено строк погашення відсотків за користування кредитом за листопад 2014 року - 26 грудня 2014 року.

26 лютого 2015 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 12/09/2, відповідно до якого, змінено строк погашення кредиту до 10 червня 2015 року.

23 лютого 2009 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та відповідачем було укладено кредитний договір № 12/09/3.

28 листопада 2012 року було укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 12/09/3, відповідно до яких, кредитний договір був викладений в новій редакції. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору № 12/09/3, Кредитор надає Позичальнику кредит на суму 85 000 000,00 грн., з кінцевим терміном погашення 30 листопада 2016 року в сумі 28 791 666,67 грн. та 30 грудня 2016 року в сумі 56 208 333, 33 грн., з процентною ставкою 9,5 % річних.

01 грудня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 12/09/3, відповідно до якого, сплата процентів за користування кредитом за листопад 2014 року - 26 грудня 2014 року.

23 грудня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 12/09/3, відповідно до якого, сторони домовились про те, що проценти за користування кредитом перенесені: за грудень 2014 року - 27 січня 2015 року, за січень 2015 року - 27 лютого 2015 року, за лютий 2015 року - 27 березня 2015 року.

26 лютого 2015 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 12/09/3, відповідно до якого, сторони домовились перенести з лютого - травня 2015 року до 10 червня 2015 року терміни сплати нарахованих процентів за користування кредитом за січень 2015 року, лютий 2015 року, березень 2015 року, квітень 2015 року, травень 2015 року.

12 березня 2015 року було укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 12/09/3, згідно якого, на період з 02 березня 2015 по 10 червня 2015 року процентна ставка за користування кредитом дорівнює 21,5 % річних.

04 червня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та відповідачем було укладено кредитний договір № 12/09/6. Відповідно до п. 1.1 договору, Кредитор надає Позичальнику кредит на суму 2 000 000 000,00 грн. на строк до 30 грудня 2016 року, з процентною ставкою 14,25 % річних.

01 грудня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та Національним банком України укладено додатковий договір № 3 до кредитного договору № 12/09/6, відповідно до якого, сплата процентів за користування кредитом за листопад 2014 року перенесена на 26 грудня 2014 року.

29 грудня 2009 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та відповідачем було укладено кредитний договір № 61/09.

28 листопада 2012 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 61/09, яким текст договору викладено в новій редакції. Відповідно до п. 1.1 договору, Кредитор надає Позичальнику кредит на суму 800 000 000,00 грн. з оплатою 9,5 % на строк до 30 вересня 2015 року.

26 лютого 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 61/09, відповідно до якого, строк погашення кредиту встановлювався до 30 листопада 2015 року, процентна ставка 8,5 % річних.

01 грудня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 61/09, відповідно до якого, змінено строк погашення відсотків за користування кредитом за листопад 2014 року - 26 грудня 2014 року.

23 грудня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 61/09, відповідно до якого, проценти сплачуються за грудень 2014 року - 27 січня 2015року, за січень 2015 року - 27 лютого 2015 року, за лютий 2015 року - 27 березня 2015 року.

26 лютого 2015 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 61/09, відповідно до якого сторони домовились перенести з лютого - травня 2015 року до 10 червня 2015 року терміни сплати нарахованих процентів за користування кредитом за січень 2015 року, лютий 2015 року, березень 2015 року, травень 2015 року.

12 березня 2015 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 61/09, згідно якого, на період з 02 березня 2015 року по 10 червня 2015 року процентна ставка встановлюється на рівні 21,5% річних.

23 жовтня 2008 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та відповідачем було укладено кредитний договір № 52.

28 листопада 2012 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 52, яким текст договору викладено в новій редакції. Відповідно до п. 1.1 договору, Кредитор надає Позичальнику кредит на суму 680 000 000,00 грн. з оплатою 9,5 % на строк до 30 вересня 2015 року.

01 грудня 2014 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 52, відповідно до якого, змінено строк погашення відсотків за користування кредитом за листопад 2014 року - 26 грудня 2014 року.

23 грудня 2014 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 52, відповідно до якого, проценти сплачуються за грудень 2014 року - 27 січня 2015 року, за січень 2015 року - 27 лютого 2015 року, за лютий 2015 року - 27 березня 2015 року.

26 лютого 2015 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 52, відповідно до якого, сторони домовились перенести з лютого - травня 2015 року до 10 червня 2015 року терміни сплати нарахованих процентів за користування кредитом за січень 2015 року, лютий 2015 року, березень 2015 року, квітень 2015 року, травень 2015 року.

12 березня 2015 року було укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 52, згідно якого, на період з 02 березня 2015 року по 10 червня 2015 року процентна ставка за користування кредитом дорівнює 21,5% річних.

21 травня 2008 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та відповідачем було укладено кредитний договір № 16/05-08/СТ.

28 листопада 2013 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 16/05-08/СТ, яким текст договору викладено в новій редакції. Відповідно до п. 1.1 договору, Кредитор надає Позичальнику кредит на суму 130 000 000,00 грн. з оплатою 9,5 % на строк до 30 листопада 2016 року.

01 грудня 2014 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 16/05-08/СТ, відповідно до якого, змінено строк погашення відсотків за користування кредитом за листопад 2014 року - 26 грудня 2014 року.

23 грудня 2014 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 16/05-08/СТ, відповідно до якого, проценти сплачуються за грудень 2014 року - 27 січня 2015 року, за січень 2015 року - 27 лютого 2015 року, за лютий 2015 року - 27 березня 2015 року.

26 лютого 2015 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 16/05-08/СТ, відповідно до якого, сторони домовились перенести з лютого - травня 2015 року до 10 червня 2015 року терміни сплати нарахованих процентів за користування кредитом за січень 2015 року, лютий 2015 року, березень 2015 року, квітень 2015 року, травень 2015 року.

12 березня 2015 року було укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 16/05-08/СТ, згідно якого, на період з 02 березня 2015 року по 10 червня 2015 року процентна ставка за користування кредитом дорівнює 21,5 % річних.

Сторонами на заперечується, що кредитором виконано зобов'язання, передбачене кредитними договорами та перераховано Банку кредитні кошти.

Постановою Правління Національного банку України від 25 грудня 2014 року № 858/БТ ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» було віднесено до категорії проблемних.

Постановою Правління Національного банку України № 407/БТ від 23 червня 2015 року було здійснено переведення у власність Національного банку України державних облігації UА в кількості 821 395 шт., UА в кількості 1 021 733 шт., UА в кількості 100 695 шт., UА в кількості 200 000 шт., UА в кількості 42 395 шт.

В подальшому, 23 червня 2015 року Правлінням Національного банку України було прийнято постанову № 408 «Про віднесення ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» до категорії неплатоспроможних».

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, підставою його прийняття було: - невиконання Банком протягом 10 робочих днів поспіль 10 і більше відсотків своїх зобов'язань перед вкладниками та іншими кредиторами; - неприведення Банком своєї діяльності у відповідність із вимогами законодавства; - одноразове грубе порушення Банком законодавства у сфері готівкового обігу, що створює загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів Банку.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Національного банку України з приводу неприйняття рішення стосовно поданих клопотань Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» щодо продовження строку користування кредитами та не внесення змін до наступних кредитних договорів, а також, вважаючи протиправною постанову Правління Національного банку України від 23 червня 2015 року № 408 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» до категорії неплатоспроможних», звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про Національний банк України» від 20 травня 1999 року № 679-XIV (далі також - Закон № 679-XIV), Національний банк України (далі - Національний банк) є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Положеннями ст. 1 вказаного Закону визначено, що банківське регулювання - одна із функцій Національного банку України, яка полягає у створенні системи норм, що регулюють діяльність банків, визначають загальні принципи банківської діяльності, порядок здійснення банківського нагляду, відповідальність за порушення банківського законодавства.

Банківський нагляд - система контролю та активних впорядкованих дій Національного банку України, спрямованих на забезпечення дотримання банками та іншими особами, стосовно яких Національний банк України здійснює наглядову діяльність законодавства України і встановлених нормативів, з метою забезпечення стабільності банківської системи та захисту інтересів вкладників та кредиторів банку.

В силу ст. 6 Закону № 679-XIV, відповідно до Конституції України основною функцією Національного банку є забезпечення стабільності грошової одиниці України.

При виконанні своєї основної функції Національний банк має виходити із пріоритетності досягнення та підтримки цінової стабільності в державі.

Національний банк у межах своїх повноважень сприяє фінансовій стабільності, в тому числі стабільності банківської системи за умови, що це не перешкоджає досягненню цілі, визначеної у частині другій цієї статті.

Національний банк також сприяє додержанню стійких темпів економічного зростання та підтримує економічну політику Кабінету Міністрів України за умови, що це не перешкоджає досягненню цілей, визначених у частинах другій та третій цієї статті.

Відповідно до ст. 7 Закону № 679-XIV, Національний банк виконує такі функції, зокрема, відповідно до розроблених Радою Національного банку України Основних засад грошово-кредитної політики визначає та проводить грошово-кредитну політику; виступає кредитором останньої інстанції для банків і організує систему рефінансування.

Статтею 25 Закону України «Про Національний банк України» визначено, що основними економічними засобами і методами грошово-кредитної політики є регулювання обсягу грошової маси, зокрема, через рефінансування банків.

Згідно ст. 55 Закону № 679-XIV, головна мета банківського регулювання і нагляду - безпека та фінансова стабільність банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів.

Національний банк здійснює функції банківського регулювання і нагляду на індивідуальній та консолідованій основі за діяльністю банків та банківських груп у межах та порядку, передбачених законодавством України.

Національний банк здійснює постійний нагляд за дотриманням банками, їх підрозділами, афілійованими та спорідненими особами банків на території України та за кордоном, банківськими групами, представництвами та філіями іноземних банків в Україні, а також іншими юридичними та фізичними особами банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку і економічних нормативів. Національний банк не здійснює перевірок і ревізій фінансово-господарської діяльності осіб, зазначених у цій статті.

Положеннями п. 1 ст. 42 Закону № 679-XIV визначено, що Національний банк для забезпечення виконання покладених на нього функцій здійснює такі операції: надає кредити банкам для підтримки ліквідності за ставкою не нижче ставки рефінансування Національного банку та в порядку, визначеному Національним банком.

З матеріалів справи вбачається, що Національним банком України з ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», на виконання вищевказаних норм законодавства, було укладено ряд кредитних договорів.

В силу ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, необхідно зазначити, що свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб'єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється, також, у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Однак, під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів.

Згідно п.п. 1, 2 постанови Правління Національного банку України від 09 жовтня 2014 року № 655, у разі звернення банку щодо неможливості належного виконання ним зобов'язань перед Національним банком України за операціями рефінансування та операціями репо в строки, визначені кредитними договорами та договорами репо, укладеними відповідно до умов Положення про регулювання Національним банком України ліквідності банків України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2009 року № 259, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 травня 2009 року за № 410/16426 (зі змінами), здійснювати продовження строку та зміну інших умов користування отриманими кредитами на умовах та в порядку, визначених Положенням про надання Національним банком України стабілізаційних кредитів банкам України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 13 липня 2010 року № 327, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 19 липня 2010 року за № 540/17835 (зі змінами) (далі - Положення № 327), шляхом унесення відповідних змін до таких кредитних договорів, договорів застави та договорів репо.

Клопотання про зміну умов кредитного договору та/або договору репо в частині продовження строку користування коштами має бути подано банком до настання строку виконання зобов'язань за договором. Штрафні санкції за невиконання умов договору під час розгляду Національним банком України документів не нараховуються, а нараховані не стягуються.

Зазначена постанова Правління Національного банку України від 09 жовтня 2014 року № 655 була скасована постановою Правління Національного банку України від 09 червня 2015 року № 363.

Відповідно до п.п. 1, 2 постанови Правління Національного банку України від 09 червня 2015 року № 363, у разі звернення банку щодо неможливості належного виконання ним зобов'язань перед Національним банком України за операціями рефінансування та операціями репо в строки, визначені кредитними договорами та договорами репо, укладеними відповідно до умов Положення про регулювання Національним банком України ліквідності банків України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2009 року № 259, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 травня 2009 року за № 410/16426 (зі змінами), а також за кредитними договорами, укладеними за кредитами для підтримки ліквідності під програми фінансового оздоровлення та кредитами для збереження ліквідності банків, здійснювати продовження строку та зміну інших умов користування отриманими кредитами на умовах та в порядку, визначених Положенням про надання Національним банком України стабілізаційних кредитів банкам України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 13 липня 2010 року № 327, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 19 липня 2010 року за № 540/17835 (зі змінами) (далі - Положення № 327), та цією постановою, шляхом унесення відповідних змін до таких кредитних договорів, договорів застави/іпотеки та договорів репо.

Клопотання про зміну умов кредитного договору та/або договору репо в частині продовження строку користування коштами має бути подано банком до настання строку виконання зобов'язань за договором.

При цьому, вказаними постановами не передбачено обов'язку та будь-яких строків, протягом яких Національний банк України саме зобов'язаний продовжити користування кредитними коштами.

Однак, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, судом першої інстанції було помилково встановлено, що при поданні клопотання відповідного банку щодо продовження строків користування кредитними коштами, Національний банк саме зобов'язаний задовольнити таке клопотання.

Колегія суддів звертає увагу на те, що продовження строку користування такими коштами є правом, а не обов'язком Національного банку України, що передбачено вказаними вище нормами Цивільного кодексу України та банківського законодавства, а відтак, підстави визнання протиправною бездіяльності Національного банку України щодо неприйняття рішення про продовження користування кредитними коштами та невнесення змін до кредитних договорів - відсутні.

Обговорюючи питання стосовно правомірності дій Національного банку України при прийнятті постанови Правління Національного банку України від 23 червня 2015 року № 408 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» до категорії неплатоспроможних», колегія суддів зважає на наступне.

За змістом ст. 66 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Національний банк України здійснює державне регулювання діяльності банків, зокрема, в адміністративній формі шляхом застосування до банків санкцій адміністративного чи фінансового характеру.

Відповідно до положень ст. 73 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об'єктом перевірки Національного банку України відповідно до цього Закону, банківського законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, нормативно-правових актів Національного банку України, його вимог, встановлених відповідно до статті 66 цього Закону, або здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, застосування іноземними державами або міждержавними об'єднаннями або міжнародними організаціями санкцій до банків чи власників істотної участі у банках, що становлять загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку та/або стабільності банківської системи, Національний банк України адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози має право застосувати заходи впливу, зокрема, прийняти рішення про віднесення банку до категорії проблемних та неплатоспроможних.

Статтею 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено перелік підстав для віднесення банку до категорії проблемних. Разом з цим, даний перелік не є вичерпним, оскільки частиною другою зазначеної статті визначено, що Національний банк України має право віднести банк до категорії проблемних з інших підстав, визначених нормативно-правовими актами Національного банку України.

У відповідності до підпункту 9 пункту 12.2 глави 12 розділу ІІ Положення про застосування Національним банком України заходів впливу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 серпня 2012 року № 346 (далі - Положення № 346), здійснення ризикової діяльності є підставою для віднесення банку до категорії проблемних.

Крім цього, згідно п. 3.3 Положення № 346, факт здійснення банком ризикової діяльності установлює Правління Національного банку або Комітет з питань нагляду.

Так, за результатами безвиїзного банківського нагляду за діяльністю ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», Правлінням Національного банку України було встановлено здійснення ним ризикової діяльності, про що свідчить:

- порушення вимог Положення про порядок формування та зберігання обов'язкових резервів для банків України та філій іноземних банків, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 16 березня 2006 року № 91 в частині недотримання на кореспондентському рахунку в Національному банку України середньоарифметичної суми залишків коштів за звітний період у розмірі, який дорівнює або більший ніж середньоарифметична сума обов'язкових резервів. Відхилення для звітного періоду резервування за вересень 2014 року становить «-» 19 млн. грн., за жовтень 2014 року «-» 154 млн. грн., за листопад 2014 року «-» 163 млн. грн. З початку грудня 2014 року Банк також не дотримується порядку щоденного резервування коштів; - збільшення з 01 січня до 01 грудня 2014 року обсягу негативно класифікованих активів з 324 млн. грн. до 1 547 млн. грн. (7,9% класифікованих активів) та обсягу реструктуризованих кредитів з 4 962 млн. грн. до 6 286 млн. грн. (42% кредитів, наданих клієнтам), що свідчить про погіршення якості кредитного портфеля та потенційну втрату частини доходів Банку;

- недостатній розмір ліквідних коштів, необхідних для своєчасного виконання зобов'язань перед Національним банком України за кредитами рефінансування, кредитами для підтримки ліквідності/збереження ліквідності Банку, а також, перед вкладниками та іншими кредиторами. Так, станом на 24 грудня 2014 року порівняно з 01 січня 2014 року, високоліквідні активи Банку (готівка та кошти на кореспондентському рахунку в Національному банку України) зменшилася на 612 млн. грн. - до розміру 140 млн. грн., їх частка в активах зменшилася з 5% до 1%. Водночас, залишок коштів на кореспондентському рахунку Банку в Національному банку України є критично низьким та становить лише 23 млн. грн. За даними статистичної звітності Банку станом на 24 грудня 2014 року, зобов'язання Банку становлять 14 824 млн. грн., у тому числі, перед Національним банком України - 9 170 млн. грн., перед юридичними та фізичними особами 5 289 млн. грн. Недостатній розмір високоліквідних активів свідчить про високий ризик невиконання Банком зобов'язань перед Національним банком України та іншими кредиторами;

- відплив коштів клієнтів Банку з 01 січня 2014 року до 24 грудня 2014 року, зокрема, обсяг коштів фізичних осіб зменшився з 41% до 31% від зобов'язань Банку, коштів юридичних осіб - з 23% до 5% від зобов'язань Банку;

- залучення коштів фізичних осіб за відсотковими ставками, вищими, ніж по банківській системі, зокрема, у грудні 2014 року середньозважена відсоткова ставка Банку за строковими вкладами в національній валюті - 25,7% річних за середньозваженої по банківській системі - 20,1% річних;

- надходження численних скарг від клієнтів про неповернення вкладів, відсотків, невиконання розрахункових документів;

- наявність суттєвої розбалансованості активів та пасивів за строками погашення до 1 місяця, оскільки обсяг зобов'язань перед клієнтами, які підлягають виконанню, становить 2 094 млн. грн. (14% зобов'язань), у тому числі, зобов'язання перед фізичними особами - 1 410 млн. грн. (31% коштів фізичних осіб), а надходження від погашення кредитної заборгованості (76% загальних активів Банку) становлять лише 91 млн. грн.

Таким чином, Правлінням Національного банку України встановлено факт здійснення Банком ризикової діяльності та наявність в нього проблем з ліквідністю, у зв'язку з чим, прийнято постанову від 25 грудня 2014 року № 858/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» до категорії проблемних» (Т.2 а.с.85).

Згідно ч. 7 ст. 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Національний банк України протягом 180 днів з дня віднесення банку до категорії проблемних має право прийняти рішення про визнання діяльності банку такою, що відповідає законодавству, або про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Статтею 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено підстави та порядок віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Так, згідно частини першої вказаної статті, Національний банк зобов'язаний прийняти рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних у разі:

1) неприведення банком своєї діяльності у відповідність із вимогами законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, після віднесення його до категорії проблемних, але не пізніше ніж через 180 днів з дня визнання його проблемним;

2) зменшення розміру регулятивного капіталу або нормативів капіталу банку до однієї третини від мінімального рівня, встановленого законом та/або нормативно-правовими актами Національного банку України;

3) невиконання банком протягом 10 робочих днів поспіль 10 і більше відсотків своїх зобов'язань перед вкладниками та іншими кредиторами;

4) одноразове грубе або систематичне порушення банком законодавства у сфері готівкового обігу, що створює загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що Національний банк України саме зобов'язаний прийняти рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних у зазначених випадках.

Відповідно до пункту 13.1 глави 13 розділу ІІ Положення № 346, Національний банк України приймає рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних у разі наявності хоча б однієї з підстав, передбачених банківським законодавством.

Як зазначалося представником відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції та не заперечувалося сторонами, ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» у термін до 180 днів після його віднесення до категорії проблемних не припинив здійснення ризикової діяльності, а відтак, не привів свою діяльність у відповідності до вимог законодавства, про що додатково свідчить погіршення його фінансового стану, зокрема: збільшення станом на 11 червня 2015 року порівняно з 21 грудня 2014 року незбалансованості за строками погашення активів та пасивів у періоді до 31 дня з «-» 684 млн. грн. (або 3,8%) до «-» 1 701 млн. грн. (або 8,9%), що свідчить про значний дефіцит ліквідності банку; залишок коштів на кореспондентському рахунку банку в Національному банку України станом на 16 червня 2015 року становить 48 млн. грн. (або 0,3% від зобов'язань).

Згідно п. 1.1 глави 1 розділу V Інструкції про порядок регулювання діяльності банків в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 28 серпня 2001 року № 368, ліквідність банку - це здатність банку забезпечити своєчасне виконання своїх грошових зобов'язань, яка визначається збалансованістю між строками і сумами погашення розміщених активів та строками і сумами виконання зобов'язань банку, а також строками та сумами інших джерел і напрямів використання коштів (надання кредитів, інші витрати).

Банківська діяльність піддається ризику ліквідності - ризику недостатності надходжень грошових коштів для покриття їх відпливу, тобто ризику того, що банк не зможе розрахуватися в строк за власними зобов'язаннями у зв'язку з неможливістю за певних умов швидкої конверсії фінансових активів у платіжні засоби без суттєвих втрат.

У зв'язку з цим, банки повинні постійно управляти ліквідністю, підтримуючи її на достатньому рівні для своєчасного виконання всіх прийнятих на себе зобов'язань з урахуванням їх обсягів, строковості й валюти платежів, забезпечувати потрібне співвідношення між власними та залученими коштами, формувати оптимальну структуру активів із збільшенням частки високоякісних активів з прийнятним рівнем кредитного ризику для виконання правомірних вимог вкладників, кредиторів і всіх інших клієнтів.

Однак, ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», на час прийняття оскаржуваної постанови відповідача, не вжив достатніх заходів для приведення своєї діяльності у відповідність до вимог законодавства.

При цьому, судом першої інстанції помилково зазначено, що дефіцит ліквідності та низький залишок коштів на кореспондентському рахунку були окремими підставами для віднесення Банку до категорії неплатоспроможних, оскільки це були додаткові факти, які підтвердили неприпинення Банком здійснення ризикової діяльності, факти наявності якої, у відповідності до п. 3.3 Положення № 346 було встановлено Правлінням Національного банку України.

Разом з тим, судом першої інстанції вказано, що показник збалансованості за строками до 31 дня носить виключно ознайомлюючий та рекомендаційний характер і не може вважатись показником невжиття Банком достатніх заходів для приведення своєї діяльності у відповідність до вимог законодавства. Крім цього, в законодавстві відсутні вимоги щодо залишку коштів на кореспондентському рахунку банку як співвідношення до зобов'язань.

Вказані висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки дані, зазначені у формах статистичної звітності, використовуються для забезпечення виконання Національним банком України регулятивних, наглядових функцій та валютного контролю, відповідно до законодавства України.

В силу положень ч. 9 ст. 67 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Національний банк України здійснює банківський нагляд у формі інспекційних перевірок та безвиїзного нагляду.

Безвиїзний нагляд - це аналіз діяльності банку/установи, який проводиться працівниками Національного банку в приміщеннях Національного банку, зокрема, шляхом аналізу статистичної звітності, що подається банками щоденно, щодекадно, щомісячно, тощо.

Тобто, саме за результатами аналізу показників статистичної звітності Національним банком України робиться висновок про вжиття банком, який було віднесено до категорії проблемних, достатніх заходів щодо приведення своєї діяльності у відповідність до вимог законодавства.

Незначний розмір суми залишку коштів на кореспондентському рахунку банку в Національному банку України у співвідношенні до зобов'язань банку свідчить про високий ризик невиконання банком зобов'язань перед вкладниками та кредиторами банку, а відтак, що банк продовжує здійснювати ризикову діяльність, яка загрожує інтересам кредиторів і вкладників банку.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, однією з підстав прийняття оскаржуваного рішення про віднесення Банку до категорії неплатоспроможних стало одноразове грубе порушення Банком законодавства у сфері готівкового обігу, що створює загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів Банку.

Так, за результатами перевірки операційної каси ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» станом на 16 червня 2015 року, проведеної, згідно розпорядження Національного банку України від 15 червня 2015 року, відповідачем встановлено порушення Банком п. 1.3 розділу IV та додатка 16 Інструкції про ведення касових операцій банками України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 174 в частині відсутності на касових документах підписів касира та отримувача коштів.

Посилання позивача на поштові документи Державної фельд'єгерської служби, які, на його думку, обґрунтовують факт відсутності коштів у касах банку через їх пересилання засобами Державної фельд'єгерської служби, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки в даних документах немає жодного підтвердження, що цінними відправленнями було відправлено саме грошові кошти, а не будь-які інші речі, цінність яких встановлює відправник.

Таким чином, виходячи з встановлених під час розгляду справи судом апеляційної інстанції обставин в контексті зазначених вище правових положень, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача щодо протиправності постанови Правління Національного банку України від 23 червня 2015 року № 408 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» до категорії неплатоспроможних», а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та безпідставно задоволені судом першої інстанції.

Національний банк України при прийнятті даної постанови діяв виключно в межах та спосіб встановлений Конституцією України та законами України, з метою захисту інтересів вкладників та кредиторів ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива».

Однак, зазначені доводи апелянта безпідставно та необґрунтовано залишені поза увагою судом першої інстанції.

Крім цього, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що, відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У Рішенні від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 Конституційний суд України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто, для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що, у зв'язку з прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень, порушуються права позивача.

Із наведених норм випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте, ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Тобто, положеннями КАС України передбачено, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом лише у разі, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Колегія суддів вважає, що акціонерне товариство може захищати свої безпосередні права чи охоронювані законом інтереси шляхом звернення до суду у випадку їх порушення, оспорювання чи невизнання самим акціонерним товариством, органами чи іншими акціонерами цього товариства. Порядок судового захисту порушених будь-ким, у тому числі третіми особами, прав чи охоронюваних законом інтересів акціонерного товариства, які не можуть вважатися тотожними простій сукупності індивідуальних охоронюваних законом інтересів його акціонерів, визначається законом.

Водночас, як було зазначено вище, кредитні договори були укладені між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та Національним банком України, а не позивачем - ТОВ «Інвест-Сервіс». Проте, ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» не було оскаржено постанову Правління Національного банку України від 23 червня 2015 року № 408 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» до категорії неплатоспроможних».

Таким чином, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо наявності у позивача порушеного права з боку відповідача - Національного банку України.

Що стосується вимоги апелянта про постановлення окремої ухвали щодо секретаря судового засідання Окружного адміністративного суду міста Києва Шевченко М.В., колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 166 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Колегія суддів зазначає, що окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Окрема ухвала дає можливість суду відреагувати на деякі порушення закону, стосовно яких він не може самостійно вжити заходів для усунення цих порушень, причин та умов, що їм сприяли, для встановлення винних осіб та притягнення їх до юридичної відповідальності. Тобто, окрема ухвала є реакцією на ті порушення, що не можуть бути усунені постановою, а також на причини й умови вчинення порушень, щоб запобігти їх повторенню.

Таким чином, за змістом статті 166 КАС України, постановлення окремої ухвали є правом суду, а не його обов'язком та окрема ухвала постановляється під час розгляду справи, а не після ухвалення судового рішення по суті.

З огляду на зазначене, підстави для задоволення вимоги апелянта про постановлення окремої ухвали відносно секретаря судового засідання Окружного адміністративного суду міста Києва Шевченко М.В. - відсутні.

Згідно ч. 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що Національним банком України прийнято постанову Правління Національного банку України від 23 червня 2015 року № 408 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» до категорії неплатоспроможних» на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Сервіс», а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національного банку України, особи, яка приєдналась до апеляційної скарги - представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2016 року скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Сервіс» до Національного банку України, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова ініціатива», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Мамчур Я.С. Сорочко Є.О.

Повний текст постанови виготовлено 22.12.2016 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Сорочко Є.О.

Мамчур Я.С