Справа № 296/8709/16-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сингаївський О.П.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"22" грудня 2016 р. Справа № 296/8709/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

Франовської К.С.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від "21" листопада 2016 р. про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі у справі за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення ,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до Корольовського районного суду м. Житомир з позовом до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення за № 304 від 20 квітня 2016 року "Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 18.12.2015 №921".

У листопаді 2016 року позивач подала до суду заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, що оскаржуване рішення містить очевидні ознаки протиправності, оскільки рішенням виконкому № 921 від 18.12.2015 року було заборонено забудову земельної ділянки по АДРЕСА_2, а рішенням №304 від 20.04.2016 року таку забудову дозволено з посиланням на ті ж підстави: захист інтересів територіальної громади міста Житомира. Вважає, що без вжиття заходів забезпечення позову шляхом тимчасової заборони Виконавчому комітету Житомирської міської ради до розгляду справи по суті вчиняти будь-які дії щодо продовження будівництва багатоповерхівки на земельній ділянці у АДРЕСА_2, зокрема укладання тристоронньої інвестиційної угоди з ТОВ "Інвестиційна технологія" і Громадською організацією «Атошник» щодо виділення не менше 300 кв.м. жилої площі для учасників АТО, озеленення та благоустрій прилеглої території, будівництво паркінгу та дитячого майданчика за адресою: АДРЕСА_2, неможливо буде захистити її права як співвласника домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 21 листопада 2016 року у задоволені заяви про забезпечення позову відмовлено.

Позивач не погодилась з ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права просить скасувати вказану ухвалу та ухвалити нову про задоволення заяви про забезпечення позову про тимчасову заборону Виконавчому комітету Житомирської міської ради вчиняти будь-які дії щодо продовження будівництва багатоповерхівки на земельній ділянці у АДРЕСА_2, зокрема укладання тристоронньої інвестиційної угоди з ТОВ "Інвестиційна технологія" і Грмадською організацією «Атошник» щодо виділення не менше 300 кв.м. жилої площі для учасників АТО, озеленення та благоустрій прилеглої території, будівництво паркінгу та дитячого майданчика за адресою: АДРЕСА_2 до вирішення справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що у позові до суду ОСОБА_3 просить визнати протиправним та скасування рішення за №304 від 20 квітня 2016 року "Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 18.12.2015 №921", яким виконавчий комітет Житомирської міської ради вирішив питання про укладення виконавчим комітетом Житомирської ради тристоронньої інвестиційної угоди з Громадською організацією "Атошник", що передбачатиме виділення не менше 300 кв.м. жилої площі для учасників АТО, озеленення та благоустрій прилеглої території, будівництво паркінгу та дитячого майданчика за адресою: АДРЕСА_2.

16 листопада 2016 року позивач подала до суду заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, що оскаржуване рішення містить очевидні ознаки протиправності, оскільки рішенням виконкому №921 від 18.12.2015 року було заборонено забудову земельної ділянки по АДРЕСА_2, а рішенням №304 від 20.04.2016 року таку забудову дозволено з посиланням на ті ж підстави: захист інтересів територіальної громади міста Житомира. Посилається на те, що без вжиття заходів забезпечення позову шляхом тимчасової заборони Виконавчому комітету Житомирської міської ради до розгляду справи по суті вчиняти будь-які дії щодо продовження будівництва багатоповерхівки на земельній ділянці у АДРЕСА_2, зокрема укладання тристоронньої інвестиційної угоди з ТОВ "Інвестиційна технологія" і Грмадською організацією «Атошник» щодо виділення не менше 300 кв.м. жилої площі для учасників АТО, озеленення та благоустрій прилеглої території, будівництво паркінгу та дитячого майданчика за адресою: АДРЕСА_2, неможливо буде захистити її права як співвласника домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач є фактичним вирішенням спору по суті.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на таке.

Нормами ч.1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

В силу вимог ч. ч. 3, 4 ст. 117 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що з метою захисту прав та інтересів позивача, суд за його клопотанням, або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

- існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

- неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

- необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

З матеріалів справи вбачається, що у заяві про забезпечення позову доводи позивача зводяться до очевидної протиправності рішення відповідача, яке оскаржується, що порушує права позивача як співвласника домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

У Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", зазначено, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

З урахуванням вказаних приписів закону, обставин справи та доводів апелянта, судом апеляційної інстанції не встановлено підстав, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в цій адміністративній справі, або таких, що унеможливили б захист цих прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову чи перешкоджали б відновленню таких прав при виконанні рішення у межах заявлених позовних вимог.

Висновки щодо очевидності ознак протиправності оскаржуваного рішення відповідача можуть бути зроблені лише на підставі дослідження поданих сторонами доказів по справі у судовому засіданні.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, вказавши, що оскільки ОСОБА_3 ставить питання про заборону виконавчому комітету Житомирської міської ради вчиняти будь-які дії щодо продовження будівництва багатоповерхівки на земельній ділянці у м. Житомирі по Старому Бульвару, 14, зокрема укладати тристоронню інвестиційну угоду про виділення не менше 300 кв.м. жилої площі для учасників АТО, озеленення та благоустрій прилеглої території, будівництво паркінгу та дитячого майданчика за вказаною адресою, то застосування заходів забезпечення позову, про які просить позивач, є фактичним вирішенням спору по суті у даній справі.

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтверджених доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від "21" листопада 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська

Повний текст cудового рішення виготовлено "22" грудня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10008

3- відповідачу/відповідачам: Виконавчий комітет Житомирської міської ради м-н С.П. Корольова,4/2,м.Житомир,10014

- ,