Справа № 308/6370/16-а
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/6370/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Бота О.І.

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ужгородського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 у порядку провадження у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, звернувся до суду з адміністративним позовом до Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що він перебуває на обліку та з 02.10.2001 р. року йому Управлінням Пенсійного фонду України в м. Ужгород призначена пенсія за вислугою років у розмірі 90% середнього заробітку на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». Вказана пенсія періодично перераховувалась у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працівникам органів прокуратури у розмірі 90 відсотків від суми місячного заробітку на підставі ст.50-1 даного Закону. Реалізовуючи своє право на перерахунок пенсії, 02 червня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою здійснити перерахунок його пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури, до якої долучив довідку прокуратури Закарпатської області від 27 травня 2016 року № 109 про заробітну плату станом на 01.12.2015 року .

Однак листом від 06 червня 2016 року відповідач повідомив, що йому відмовлено у перерахунку пенсії та надіслано вкладку № 30 до протоколу №14 від 03.06.2016р. Свою відмову мотивували тим, що пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02.03.2015 року передбачено, що з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, які набули право на призначення пенсії відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та митного кодексів України, Положення помічника-консультанта народного депутата України. У зв'язку з викладеним з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених вищезазначеними законами не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Вважає, що рішення Ужгородського обєднаного УПФ України Закарпатської області щодо відмови у перерахунку призначеної пенсії є протиправним з підстав викладених в адміністративному позові.

Позивач вважає, що діями посадових осіб Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області порушені його права та інтереси, а від так за захистом таких, вимушений звертатися до суду.

Позивач вказує на те, що відповідачем не враховано, що новий порядок виплати пенсії не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим законом. На думку позивача, відповідач протиправно поширює положення Закону про призначення пенсії на його перерахунок, тобто на пенсію, яка була призначена раніше, застосував нові положення Закону до правовідносин , які виникли задовго до набрання ними чинності. Позивач вказує , що частиною 3 ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З посиланням на викладене , на положення ст.ст. 22, ч.1 ст. 92 Конституції України, на положення Закону України «Про прокуратуру » позивач просить суд:

-визнати неправомірними дії Ужгородського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років;

-зобовязати Ужгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області провести перерахунок та здійснювати виплати пенсії ОСОБА_1 за вислугу років у відповідності до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, що діяла станом на 26 грудня 2002 року, у розмірі 90% від місячного заробітку зазначеного у довідці виданої прокуратурою Закарпатської області від 27 травня 2016 року №109, без обмеження її максимального розміру, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01 січня 2016 року;

-стягнути із Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив задовольнити їх в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позові. Зокрема надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав наведених у письмових запереченнях на позовну заяву.

Заслухавши пояснення позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Із змісту статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч. 2 ст. 11, ч. 2ст. 71 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Передбачене Конституцією України право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Законі України «Про пенсійне забезпечення», якими встановлено порядок нарахування та виплати пенсії.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійне забезпечення прокурорів та слідчих прокуратури, до яких законодавцем віднесено позивача, встановлено приписами ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Ужгородському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Закарпатської області , та з 01. 10.2001 року йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( у редакції чинній на момент звернення) виходячи із максимального розміру 90% від чинної на той час заробітної плати па посаді працівника прокуратури.

В червні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області із заявою про перерахунок йому пенсії призначеної відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», у звязку із підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури. До даної заяви позивачем було надано довідку прокуратури Закарпатської області № 109 від 27.05.2016 року про заробітну плату станом на 01.12.2015 року.

Проте, рішенням (вкладка №30 до протоколу № 14 від 03.06.2016р. ) Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку призначеної пенсії за вислугу років, з тих мотивів, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02 березня 2015 року, передбачено, що з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії / щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів". Також, у звязку з викладеним з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених вищезазначеними законами, не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються, а відтак відмовив позивачу у перерахунку пенсії у звязку з відсутністю підстав.

Пенсійний фонд України і його територіальні органи у своїй діяльності повинні керуватися Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Згідно ст. 50-1 ч. 1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

У відповідності до ч.13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Таким чином, перерахунок пенсії провадиться на підставі розрахованої органами прокуратури України довідки про розмір середньомісячного заробітку за відповідною посадою.

Отже, відповідно до ч.13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» держава взяла на себе обовязок забезпечити не лише нарахування але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Згідно з ч.17 ст.50 - 1 Закону України «Про прокуратуру», призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівниками виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

В подальшому до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» вносились певні зміни.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011 р., внесено зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 01.10.2011 року положення ч.1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 % від суми місячного ( чинного) заробітку втратили чинність у звязку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України зміни "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи".

В той же час, положення тієї ж статті ЗУ «Про прокуратуру» відносно умов та порядку перерахунку пенсії залишилися незмінними.

В своїх запереченнях представник відповідача посилається на ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213, на підставі якого з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених ЗУ «Про прокуратуру» не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Суд вважає, що внесені зміни до Закону України «Про прокуратуру» від 02.03.2015 року повинні застосовуватись до працівників при виході на пенсію після прийняття і вступу в законну силу вищевказаних змін.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини 13, 18 ст.50-1 Закону №1789, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку з прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (Закону №3668-УІ) змін не зазнали.

Враховуючи наведене, суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Таким чином внесені зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є ч.ч. 13, 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка діяла на час призначення пенсії, які змін у зв'язку із прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не зазнали.

Згідно ч. 13 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно ч. 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" ( в редакції на час здійснення перерахунку) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Враховуючи наведене, перерахунок пенсії позивачу повинен був бути здійснений відповідачем на підставі документів пенсійної справи та документів, додатково поданих позивачем, виходячи з розрахунку 90% від суми місячного заробітку.

Згідно з пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України « Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Позивачу пенсія була призначена 01.10.2001 року, тобто до набрання чинності вказаним законом.

З огляду на викладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України в постановах № 21-348а13 від 10.12.2013 року, № 21-445а13 від 17.12.2013 року.

Відповідно до вимог ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, відповідно до ст. ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України» Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Тому звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Пенсія позивачеві була призначена відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111), тобто до набрання чинності цими законами. Крім того, зміни внесені до вказаної статті стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку. Отже, новий порядок призначення та виплати пенсії, встановлений вищевказаними законами, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності.

Отже, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 213-VIII від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Таким чином, при перерахунку позивачу пенсії підлягає застосуванню положення ст. 50-1 в редакції Закону України «Про прокуратуру», чинній на час призначення пенсії.

Отже право позивача на вирахування пенсії у розмірі 90% від його заробітної плати після прийняття змін до Закону виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, повинно залишатися незмінним.

Таким чином, доводи представника відповідача про те, що з 01.06.2015 року згідно пункту 5 Прикінцевих положень «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015р., у зв'язку з неприйняттям закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України, в тому числі «Про прокуратуру» втратили чинність, судом до уваги не беруться, оскільки однозначними є висновки Верховного Суду України, згідно з якими, суд вказав, що виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Окрім того, у згаданих нормативних актах мова йде про призначення пенсії, а не про перерахунок.

Однією з вимог принципу верховенства права є захист від свавілля, і це означає, що втручання у права людини повинно підлягати ефективному контролю. Що найменше це має бути судовий контроль, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури (п. 55 рішення від 6 вересня 1978 року у справі «ОСОБА_3 та інші проти Німеччини»).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З урахуванням викладеного, виходячи з основоположних засад Конституції України, проаналізувавши чинне пенсійне законодавство, вивчивши матеріали справи , суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно було відмовлено позивачу у проведенні перерахунку пенсії на підставі заяви , документів пенсійної справи, довідки прокуратури Закарпатської області № 109 від 27.05.2016 року про заробітну плату .

Відповідно до статті 8 КАС України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення тощо.

Відповідно до статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Приймаючи до уваги викладене, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та визначені відповідно до них правовідносини, а також те, що на час розгляду справи та винесення постанови по суті заявлених позовних вимог, відповідачем доказів щодо правомірності свого рішення суду надано не було, будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, а тому приходжу до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідач не довів законність своїх дій при відмові позивачу у проведенні перерахунку пенсії на підставі заяви від червня 2016 року.

Згідно до статті 159 КАС України, судом у встановленому процесуальним порядком з'ясовані обставини справи, що підтверджуються належними і допустимими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, враховані норми матеріального права, якими врегульовані спірні відносини. За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про порушення відповідачем вимог законодавства, що призвело до порушення суб'єктивних прав позивача, які підлягають поновленню судом .

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому суд вважає за необхідне стягнути з Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на користь ОСОБА_1, за рахунок бюджетних асигнувань сплачений ним судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст. ст. 2, 11, 69-71, 158-163,186,256 Кодексу адміністративного судочинства України, ЗУ Про прокуратуру, cуд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ужгородського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Ужгородського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років.

Зобовязати Ужгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області провести перерахунок та здійснювати виплати пенсії ОСОБА_1 за вислугу років у відповідності до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, що діяла станом на 26 грудня 2002 року, у розмірі 90% від місячного заробітку зазначеного у довідці виданої прокуратурою Закарпатської області від 27 травня 2016 року №109, без обмеження її максимального розміру, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01 січня 2016 року.

Стягнути із Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на користь ОСОБА_1, за рахунок бюджетних асигнувань сплачений ним судовий збір у розмірі 551,20 гривень ( пятсот пятдесят одна гривня 20 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складено та підписано 26.12.2016 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3