Справа № 802/1932/16-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 грудня 2016 р. Справа № 802/1932/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

до: ОСОБА_1

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

16.11.2016 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся позивач - Вінницька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Вінницька ОДПІ) з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг в загальній сумі 13501,82 грн., який в добровільному порядку відповідачем не сплачено, у зв`язку з чим дана заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Представник позивача у судове засідання не з'явилася, проте на адресу суду надійшла заява за вх. № 28317 від 19.12.2016 року, в якій представник просила розглянути справу без її участі та зазначила, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Проте до суду повернувся конверт з відміткою поштового відділення звязку із зазначенням причин повернення - "за закінченням терміну зберігання".

Положеннями частини 11 статті 35 КАС України передбачено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні обов'язковою не визнавалась, суд, відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, визнав можливим проводити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши інші докази, які є у справі, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Встановлено, що станом на день звернення до суду ОСОБА_1 має заборгованість перед бюджетом в загальній сумі 13501,82 грн.

Вказана заборгованість виникла в результаті несплати суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб згідно податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 16.06.2016 року, що винесене на підставі акту документальної позапланової невиїзної перевірки відповідача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб з доходів, отриманих у спадщину № 463/1305/НОМЕР_2 від 04.05.2016 року, на загальну суму 10508,53 грн., зокрема за основним платежем 8406,82 грн. та штрафні (фінансові) санкції 2101,71 грн. (а.с. 8-12, 15).

Крім того, за несплату відповідачем узгодженого грошового зобов'язання у встановленні законодавством строки, контролюючим органом також нараховано пеню в загальному розмірі 2993,29 грн.

Факт та розмір заборгованості відповідача підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с. 5) та обліковою карткою платника (а.с. 18).

Відповідно до п. 57.3. ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Частиною 2 п. 57.3 ПК України у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Сума грошового зобовязання, визначена контролюючим органом, позивачем в адміністративному та судовому порядку не оскаржувалась, а тому така набула статусу податкового боргу.

Приписами пункту 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як встановлено судом, податковим органом вживались заходи щодо погашення платником податкового боргу шляхом направлення рекомендованим листом податкової вимоги форми Ф № 15683-17 від 23.08.2016 року (а.с. 7). Однак, податкова вимога залишилась без виконання.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи.

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму заборгованості в розмірі 13501,82 грн. відповідач у встановлені законодавством строки до бюджету не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, відповідно до положень ст. 94 КАС України, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 21050, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) до місцевого бюджету податковий борг у загальній сумі 13501,82 грн. (тринадцять тисяч пятсот одна гривня вісімдесят дві копійки).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович