Справа № 184/1829/16-а(2-а/184/45/16)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2016 рокусправа № 184/1829/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвої Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Орджонікідзе Дніпропетровської області на постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2016 року у справі № 184/1829/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугою років та зобов'язати вчинити дії.

Постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області (далі УПФУ) від 06.10.2016 р. про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугою років на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Зобовязано УПФУ призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугою років на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (в редакції Закону № 2663-Ш від 12.07.2001 року) з 29.09.2016 року, виходячи із розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати, вказаної у довідці що видана Дніпропетровською обласною прокуратурою 23.09.2016 за № 18-22вих16.

Вважаючи вказане рішення таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування скарги заявник вказав, що судом не було враховано, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02.03.2015 (далі Закон України № 213), у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У зв'язку з тим, що такий закон не прийнятий, позивач не має права на призначення пенсії за вислугу років. Крім того, стаж на прокурорських посадах позивача складає 20 років 3 місяці 4 дні за період з 28.05.1996 по 31.08.2016. Записи в трудовій книжці не містять відомостей саме на яких посадах працював позивач, тому період роботи з 19.05.1995 по 24.04.1996 не має можливості зарахувати до спеціальних посад.

Позивач в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що останню необхідно задовольнити, а постанову скасувати з огляду на наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 працює в органах прокуратури Дніпропетровської області з 28 травня 1996 року по теперішній час.

29 вересня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

До заяви, крім трудової книжки, надано довідку про заробітну плату позивача від 23.09.2016 № 18-22 вих16, видану прокуратурою Дніпропетровської області.

Листом № 5639/06/34 від 06.10.2016 Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Отже, пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема, Законом України «Про прокуратуру», не призначаються (а.с. 18).

Крім того, суд першої інстанції вважав встановленим, що згідно записів трудової книжки БТ-11 № 4359432, стаж роботи позивача, який дає право на пенсійне забезпечення за вислугою років, на день звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії складає 21 рік 3 місяці 7 днів, у тому числі 20 років 4 місяці 1 день - робота на посадах прокурорів, 11 місяців 6 днів служби в органах внутрішніх справ на посаді слідчого.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на час звернення до відповідача ОСОБА_1 мала стаж роботи, який дає право на пенсійне забезпечення за вислугою років (21 рік 3 місяці 7 днів), а тому факт набуття позивачем права виходу на пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» є беззаперечним. Отже, рішення УПФУ про відмову у призначенні пенсії за вислугу років є незаконним.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне.

Рішення відповідача про відмову позивачу у призначенні пенсії за вислугою років обґрунтовано саме положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року (далі Закон № 213).

Натомість, суд першої інстанції, приймаючи постанову у справі, не надав жодної правової оцінки правомірності рішення відповідача у взаємозвязку із матеріальними нормами Закону № 213, якою обґрунтовано оскаржене рішення.

Згідно пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року прийнятий не був, у звязку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону № 1789 щодо права прокурорів і слідчих на пенсійне забезпечення за вислугу років і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

Відповідно до частини 1 статті 50№ Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (далі Закон № 1789), яка втратила чинність 15 липня 2015 року, прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років 6 місяців;

Проте 15 липня 2015 року Закон № 1789 частково втратив свою чинність, зокрема, і частина 1 статті 50№ цього Закону, у звязку з набранням законної сили Законом № 1697.

Аналізуючи правову конструкцію та вищезазначені положення пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213, колегія суддів приходить до висновку, що ним скасовані діючі станом на 1 червня 2015 року норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались відповідно до конкретного переліку законів, зокрема, і відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, а не система спецпенсій взагалі, як помилково вважає відповідач.

До такого висновку колегія суддів приходить у звязку з тим, що пенсії за вислугу років, зокрема, після 1 червня 2015 року призначаються згідно Закону України «Про міліцію» (стаття 23№), розділу ІІ Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, Закону України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII (стаття 102), Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (статті 54, 55).

15 липня 2015 року набрав законної сили Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, відповідно до частини 1 статті 86, якого прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років 6 місяців.

Вказана норма набрала законної сили після 1 червня 2015 року, станом на вказану дату не була діючою, а тому положення Закону № 213 на неї не розповсюджуються, ця норма іншими законами не скасовувалась, її дія не зупинялась, у звязку з чим колегія суддів вважає, що з 15 липня 2015 року право прокурорів на пенсійне забезпечення за вислугу років законодавцем відновлено і прокурори з вказаної дати мають таке право.

Позивач 29 вересня 2016 року звернулась до відповідача із заявою щодо призначення їй пенсії за вислугу років без уточнення редакції Закону України «Про прокуратуру» і відповідач протиправно прийняв рішення щодо відмови у призначенні пенсії з посиланням на положення Закону № 213, у звязку з чим вказане рішення підлягає скасуванню як протиправне. Інших підстав для прийняття оскарженого рішення воно не містить.

Отже в цій частині суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність рішення відповідача.

Щодо зобовязання відповідача призначити позивачу пенсію за вислугою років, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції передчасно без наявності спору в цій частині прийнято рішення про задоволення позову, оскільки відповідачем відмовлено позивачу у призначенні пенсії не у звязку з недостатністю стажу роботи або відсутності інших умов, а у звязку з відсутністю в Україні системи спецпенсій. При цьому питання наявності у ОСОБА_1 достатнього стажу для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1697, або набуття права на пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789 до втрати ним чинності, предметом розгляду органом ПФУ не було. З цих підстав відповідач не відмовляв позивачу у призначенні пенсії.

Отже, суд не може підміняти собою компетентний орган в питанні обчислення стажу позивача без наявності на даному етапі спору про це, оскільки це буде втручанням в діяльність такого органу.

Крім того, суд першої інстанції вважав встановленим, що згідно записів трудової книжки БТ-11 № 4359432, стаж роботи позивача, який дає право на пенсійне забезпечення за вислугою років, на день звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії складає 21 рік 3 місяці 7 днів, у тому числі 20 років 4 місяці 1 день - робота на посадах прокурорів, 11 місяців 6 днів служби в органах внутрішніх справ на посаді слідчого.

Суд апеляційної інстанції вважає цю обставину недоведеною, оскільки трудова книжка не містить даних про посаду позивача в органах внутрішніх справ, а в матеріалах справи відсутні відповідні докази, але це є важливим для вирішення питання про наявність права зарахування періоду роботи позивача в ОВС до вислуги років у спірних правовідносинах.

Таким чином суд першої інстанції не звернув уваги, що для встановлення факту набуття позивачем права на пенсію за вислугу років слід здійснити розрахунок спеціального стажу позивача.

З огляду на вказане колегія суддів вважає необхідним в цій частині позов задовольнити частково і зобовязати відповідача повторно розглянути заяву позивача по суті призначення пенсії за вислугу років відповідно до діючого на відповідний період законодавства.

Отже, суд першої інстанції під час розгляду даної справи не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для вирішення справи, невірно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2016 року у справі № 184/1829/16-а скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Орджонікідзе Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Орджонікідзе Дніпропетровської області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугою років згідно Закону України «Про прокуратуру», викладене в листі № 5639/06/34 від 06.10.2016 р.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м.Орджонікідзе Дніпропетровської області повторно розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 29.09.2016 р. про призначення пенсії за вислугою років з урахуванням висновків суду та прийняти рішення згідно вимог законодавства.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлено 22 грудня 2016 р.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко