Справа № П/811/1630/16
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року справа № П/811/1630/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жука Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення №175660-13 від 30.06.2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення №175660-13 від 30.06.2016 року.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем при прийнятті податкового повідомлення-рішення не враховано, що вартість автомобіля позивача на момент встановлення даного виду податку не складає 750 мінімальних заробітних плат, тому податкове повідомлення-рішення №175660-13 від 30.06.2016 року є протиправним і підлягає скасуванню.

Представником відповідача подано до суду заперечення в яких зазначає, що транспортний засіб позивача є обєктом оподаткування та його середньоринкова вартість перевищує 750 розмірів мінімальних заробітних плат, а отже, податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню (а.с.35-36).

Відповідно до ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.12.2016 року подальший розгляд адміністративної справи проведено у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 05.11.2013 року за позивачем зареєстровано автомобіль марки Volkswagen Multivan, 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, обєм двигуна 1968 куб.см. (а.с.13-14).

12 серпня 2016 року позивач отримав податкове повідомлення-рішення №175660-13 від 30.06.2016 року, яким визначено суму податкового зобовязання з транспортного податку у розмірі 25 000 грн. (а.с.12).

За результатами адміністративного оскарження податковим органом прийнято рішення від 19.10.2016 року відповідно до якого повідомлення-рішення №175660-13 від 30.06.2016 року залишено без змін, а скарга без задоволення (а.с.24-25).

Виходячи з викладеного суд зазначає, що з 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" №909-VIII від 24.12.2015 року.

Згідно вказаного нормативно-правового акту в статтю 267 Податкового кодексу України внесено зміни щодо обєкту транспортного податку.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі.

Згідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї ПК України обєктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України, така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Пунктом 267.4 статті 267 Податкового кодексу України встановлено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту267.2 цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України № 66 від18.02.2016 «Про затвердження Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів та внесення змін у додатки 1 і 2 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів» затверджено методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, якою п.2 передбачено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403, яким передбачено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк / 100), де Цн- коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1, Гк- коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Відповідно до п.267.6.1 п.267.6 ст.267 ПК України обчислення суми податку з обєкта/обєктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Відповідач в обґрунтування правомірності нарахування позивачу транспортного податку не надав суду розрахунок вартості транспортного засобу.

Позивачем до матеріалів справи долучено розрахунок вартості автомобіля, який станом на 25.08.2016 року складає 961 451,84 грн. (а.с.19).

Жодних доказів на підтвердження того, що транспортний засіб Volkswagen Multivan, 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, обєм двигуна 1968 куб.см, має середньоринкову вартість понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року суду не надано.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені) вони відповідно до вимог ст. 2 КАС України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як субєкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення №175660-13 від 30.06.2016 року.

Таким чином, оскільки вартість транспортного засобу, власником якого є ОСОБА_1, становить менше 750 розмірів мінімальної заробітної плати, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, суд також вважає за необхідне присудити на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у розмірі 551,21 грн. (а.с.3).

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області №175660-13 від 30.06.2016 року.

3.Присудити на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_2, Кіровоградська область, м. Кропивницький (Кіровоград), АДРЕСА_1, 87) витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 21 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (код - 39484073).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Жук