Справа № 760/20013/16-а
Суддя: Кізюн Л. І.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1781/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2016 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кізюн Л.І., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання протиправними дії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови зарахування позивачу стажу його роботи майстром плавильної дільниці чавуноливарного цеху №7 в період з 23..01.1992 року по 17.01.2000 року, а також стажу його роботи плавильником металу та сплавів 4 розряду в цеху №7 з 18.01.2005 року по 25.03.2007 року, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах; визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови зарахування до страхового стажу часу навчання позивача у Бердичівському машинобудівному технікумі; зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії позивача за віком на пільгових умовах з урахуванням його трудового стажу за Списком №1 на посаді майстра плавильної дільниці чавуноливарного цеху №7 з 23.01.1992 року по 17.01.2000 року, а також на посаді плавильника металу та сплавів 4 розрядку в цеху №7 з 18.01.2005 року по 25.03.2007 року; зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням його навчання у Бердичівському машинобудівному технікумі.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він понад 20 років працював на шкідливому виробництві у ливарному цеху заводу «Більшовик». 24.02.2016 року після досягнення 50-річчя, він звернувся із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

23.05.2016 року відповідачем призначено пенсію позивачу за віком на пільгових умовах за Списком №1, згідно протоколу 1629 від 23.05.2016 року. Однак, згодом він дізнався, що відповідачем при розрахунку пенсії до стажу роботи на пільгових умовах не зараховано 8 років.

У відповідь на звернення позивача щодо правильності призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві своїми листами від 17.06.2016 року №11775/02/Ш-1114 та від 27.07.2016 року №14459/02/Ш-1114/02 повідомило позивача, що до стажу роботи на пільгових умовах за Списком №1 йому зараховано періоди: 01.06.1998 - 22.01.1992; 18.01.2000 - 17.01.2005; 26.03.2007 - 17.05.2010; 21.05.2010 - 23.06.2010.

Таким чином, відповідачем до його стажу роботи на пільгових умовах не було включено періоди з 23.01.1992 по 17.01.2000, що становить майже 8 років пільгового стажу, а також з 18.01.2005 по 25.03.2007, що становить більше 2 років пільгового стажу. Також відповідачем до стажу роботи не було включено період навчання позивача в Бердичівському машинобудівному технікумі та строк служби у лавах збройних сил.

Таким чином, позивач вважає дії відповідача протиправними, неправомірними та такими, що порушують його права на отримання пільгової пенсії за віком, а також його законні інтереси, а тому змушений звернутися з позовом до суду.

Відповідачі надали суду заперечення на позов, вважають його безпідставним і просили у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідають вимогам діючого законодавства, а тому підстав для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням його трудового стажу за Списком №1, а також з урахуванням його навчання у Бердичівському машинобудівному технікумі немає.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.ст. 1, 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Статтею 100 цього Закону передбачено, що особам, які на день введення в дію цього Закону мають стаж на роботах із шкідливими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, мають право на пенсію на пільгових умовах, яка призначається відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 13 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від останнього місця роботи мають: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно п. 3 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 р. «Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.

Пунктом 10 Наказу №383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 р., основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 23.02.2016 р.

Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1. Розмір пенсії обчислений з урахуванням загального стажу роботи 29 років 3 місяці 10 днів, у тому числі до страхового стажу додатково зараховано 11 років за роботу за Списком №1.

До стажу роботи на пільгових умовах за Списком №1 зараховано періоди з 01.06.1988 року по 22.01.1992 року, з 18.01.2000 року по 17.01.2005 року, з 26.03.2007 року по 17.05.2010 року та з 21.05.2010 року по 23.06.2010 року (11 років 9 місяців 25 днів).

Підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення здійснюється у відповідності зі Списками, на підставі записів у трудових книжках працівників та уточнюючих довідок, виданих підприємствами на підставі первинних документів про характер виконуваної роботи та умови праці, а також про безпосередню зайнятість протягом повного робочого дня на роботах, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідно до записів у трудовій книжці (а.с.а.с. 17-18), позивач працював з 01.06.1988 року по 22.01.1989 року - формувальником, з 23.01.1989 по 29.02.2000 року майстром плавальної дільниці, з 01.03.2000 року по 23.06.2010 року - плавальником металу та сплавів у чавунно-ливарному цеху № 7 ПАТ «НВП «Більшовик».

Відповідно до пільгових довідок, наданих позивачем від 17.02.2016 р. № 11/к, виданих підприємством ПАТ «Більшовик» (а.с.а.с. 20, 21, 22), пільговий стаж за Списком № 1 з 01.06.1988 р. по 23.01.1989 р. становить 7 місяців 22 дні. Відповідний стаж був зарахований відповідачем та включений в розрахунок.

Згідно другої довідки датованою тією ж датою та за тим же номером пільговий стаж за Списком № 1 за період з 23.01.1989 р. по 01.03.2000 р. становить 11 років 1 місяць та 8 днів, але Управлінням було зараховано лише період з 23.01.1989 р. по 21.08.1992 р., що становить 3 роки 6 місяців 29 днів, та який був зарахований Управлінням до пільгового стажу роботи. Управлінням не було зараховано період роботи з 22.08.1992 р по 01.03.2000 р. до пільгового стажу, оскільки відповідно до Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посадці показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 та Міністерством юстиції України) до стажу роботи із шкідливими та важкими умовами праці зараховується період роботи за професією, на посадах, які передбачені відповідним списками № 1 або № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, які діяли на момент роботи на посадах, за професією, спеціальністю, які дають право на пенсію на пільгових умовах (по списку № 1 або № 2), за умови проведення атестації робочих місць.

Відповідно до пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 (яка набрала чинності з 21.08.1992 року), атестація проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992 р., це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 р., відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене атестацією робочих місць.

Тобто, однією з обов'язкових умов призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до вищезазначених нормативного правових актів є проведення атестації на підприємствах та підтвердження такої перевірки відповідними документами.

Наказ про результати атестації робочих місць за умовами праці від 22.09.1997 р. № 111, який був доданий позивачем містить розбіжності, а саме сам наказ та перелік-додаток робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад працівникам яким за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено на пільгове пенсійне забезпечення, який надрукований на одному аркуші з наказом різними шрифтами. що дає підстави вважати, що дані документи можуть не відповідати дійсності.

Відповідно до третьої довідки, яка також зареєстрована підприємством тією ж датою та номером як попередні дві, пільговий стаж на підприємстві за період з 01.03.2000 р. по 23.06.2010 р. становить 10 років 3 місяці 23 дні, однак відповідачем зарахований пільговий стаж за періоди з 18.01.2000 р. по 30.06.2000 р.; з 01.07.2000 р. по 17.01.2005 р.; з 26.03.2007 р. по 17.05.2010 р. та з 21.05.2010 р. по 23.06.2010 р., що в сукупності становить 8 років 3 місяці 26 днів.

Відповідачем не було зараховано стаж роботи за період з 18.01.2005 р. по 25.03.2007 р., оскільки даний період не підтверджено наказом про проведення атестації робочих місць.

Отже, загальний пільговий стаж позивача для зарахування становить 11 років 9 місяців 25 днів, що було достатнім для призначення позивачу даного виду пенсії.

В матеріалах пенсійної справи міститься наказ про проведення атестації робочих місць за умовами праці від 18.01.2000 р. № 4, який підтверджує право на пільгове пенсійне забезпечення на наступні 5 років, тобто до 2005 р., однак наступна атестація на підприємстві проводилась в 2007 році, що підтверджується наказом від 26.03.2007 р.

У зв'язку з вище викладеним, період 18.01.2005 р. по 25.03.2007 р. відповідачем не було зараховано.

Вимоги позивача щодо зарахування йому до стажу роботи період проходження військової служби військової служби, а саме з 04.05.1984 р. по 28.04.1986 р., є безпідставними, оскільки згідно наданих відповідачем документів, вбачається, що даний період був зарахований до страхового стажу, що відображається в матеріалах справи.

Що стосується вимог позивача про зарахування часу навчання у Бердичівському машинобудівному технікумі до страхового стажу, то вони також є необґрунтованими, оскільки позивачем не було надано уточнюючу довідку про період навчання, так як у цей період позивач проходив військову службу.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Іншими актами, окрім Закону України «Про пенсійне забезпечення», Порядку застосування списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці правове регулювання правовідносин щодо підстав та порядку призначення пенсій за віком на пільгових умовах не здійснюється.

Відповідно до частини 2 статті 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи надані позивачем докази, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, а відповідачем, в свою чергу,надано суду достатні докази в обґрунтування правомірності своїх дій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач діяв у спосіб, передбачений Конституцією України та законами України, відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України, і ніяким чином не порушував права та законні інтереси позивача, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Посилання позивача на протиправність дій відповідача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки з боку Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не було допущено протиправних дій щодо позивача. Доказів в підтвердження підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 позивачем не надано.

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку що дії відповідача відповідають вимогам закону, а тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 7, 71, 86, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 183-2, 186 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

У позові ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання протиправними дії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - відмовити.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Л.І. Кізюн