Справа № 804/8397/16
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 грудня 2016 р. Справа №804/8397/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренко Д.В., за участю секретаря судового засідання Гелетій М.Т., розглянувши за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Хоружий Я.О.

у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Віськової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом про:

- визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.11.2016 року № 279;

- зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 надати позивачу відпустку з 24 листопада 2016 року, яка належить по закону.

Разом з адміністративним позовом позивачем подано клопотання про забезпечення позову, згідно якого позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення дії наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.11.2016 року № 279 до прийняття рішення посправі.

Ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2016 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду, до судового розгляду також призначене клопотання про забезпечення позову.

В обґрунтування клопотання позивач посилається на те, що Наказом командира військової чатсини НОМЕР_1 від 23 листопада 2016 року № 279 щодо здачі справ та посади позивачем порушено його право шляхом не надання щорічної відпустки за рапортом як участнику бойових дій.

В судовому засідання позивач підтримав заявлене клопотання про забезпечення позову.

Представник відповідача проти задоволення клопотання про забезпечення позову заперечував, посилаючись зокрема не те, що позивач не навів доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди права, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, складності вчинення дій направлених на відновлення прав позивача та наявності необхідності докладання зазначених зусиль та витрат пов`язаних з відновленням прав позивача. Крім того, зазначає про те, що забезпечення позову фактично призведе до ухвалення рішення про задоволення позовних вимог без розгляду справи по суті, про не співмірність заходів забезпечення позову та позовних вимог, а також про завдання більшої шкоди суспільним інтересам у разі задоволення клопотання, у порівнянні з ймовірною шкодою, яку б зазнав позивач у раз незастосування судом заходів.

Розглянувши клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з приписами ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.117 Кодексу адміністративного судочинства Україна суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, враховуючи вищевказане, підставами для вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову є висновок суду про :

- наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі;

- те, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат;

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Згідно з ч.3-4 ст.117 Кодексу адміністративного судочинства Україна способами забезпечення позову є зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, чи його окремих положень, що оскаржуються або заборона вчиняти певні дії. Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Відповідно до абз.1 п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008р. №2 встановлено, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, інститут забезпечення адміністративного позову є запобіжною мірою і може застосовуватися лише у випадках, коли є очевидна небезпека, тобто реальна загроза заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим у майбутньому, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, чого позивачем доведено не було.

У даному випадку відсутні очевидні ознаки протиправності оскаржуваного наказу від 23 .11.2016 року № 279, а приймаючи рішення про зупинення дії оскаржуваного рішення (висновку), судом буде фактично вирішено справу наперед, що є неможливим до розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 06.12.2016 проголошено в ступну та резолютивну частину ухвали. Повний текст ухвали виготовлено 12.12.2016 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:
У вжитті заходів забезпечення позову відмовити.

У разі невиконання цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили протягом 5 днів з дня її проголошення. Якщо справу розглянуто у порядку письмового провадження або без виклику особи, яка її оскаржує, ухвала набирає законної сили через 5 днів з дня її отримання. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи у порядку письмового провадження або без виклику особи, яка її оскаржує,, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Д.В. Сидоренко