Справа № 326/1571/16-а
Суддя: Стріжакова Т. В.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 326/1571/16-а. р.
Провадження № 2-а/326/45/2016
УХВАЛА

21 грудня 2016 року Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого Стріжакової Т.В.

за участю секретаря Назарової А.Г.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 соціального захисту населення Приморської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання здійснити перерахунок, нарахування та виплату недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Приморської районної державної адміністрації Запорізької області (далі -УПСЗН) про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання здійснити перерахунок, нарахування та виплату недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік. Свої вимоги мотивував тим, що він є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій.

Згідно зі ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, учасникам бойових дій повинна щорічно до 05 травня виплачуватися разова грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. Статтею 17-1 вказаного Закону встановлено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 05 травня у розмірах, передбачених ст.ст.12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення звязку, або через установи банків: пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Згідно з п.п.3.2, 4.9, 4.10 Типового положення про центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, затвердженим наказом міністра праці та соціальної політики України від 25.04.2006 за № 147, зареєстрованого у Мінюстом України 07.06.2006 за №683/12557, цей центр здійснює підготовку документів на виплату всіх видів соціальної допомоги та інших грошових виплат, проводить перерахунки розмірів грошової допомоги різним категоріям одержувачів пільг. При визначенні мінімального розміру пенсії за віком не було встановлено обмежень щодо можливості застосування мінімального розміру пенсії. Зміни до ст. 12 ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту досі не внесено. Таким чином, щорічну разову грошову допомогу ветеранам війни - учасникам бойових дій слід було сплачувати у повному обсязі. Відповідно до ЗУ Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати на 2016 рік мінімальна пенсія за віком та прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з 1 травня 2016 року - 1130 гривень. Таким чином він повинен був отримати у 2016 році - 5650 гривень. Недоплата склала за 2016 рік - 4730 гривень.

Посилання відповідача на те, що при виплаті одноразової грошової допомоги він керувався постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №141 Про розмір разової грошової допомоги, що виплачується в 2016 році відповідно до ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, вважає, що судом не може бути взято до уваги, так як норми даної постанови звужують обсяг встановлених ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту прав та пільг учасників бойових дій, а Закони України мають вищу юридичну силу, як акти органу законодавчої влади, ніж акти Кабінету Міністрів України, як органу виконавчої влади.

З поданих ним матеріалів вбачається, що сума отриманих ним грошових коштів, як щорічна одноразова грошова допомога йому, як учаснику бойових дій, є меншою, чим встановлена у ч.ч.4, 5 ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Відповідно до вимог ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. З огляду на Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерел права, реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Таким чином його право на отримання щорічної одноразової грошової допомоги, як учаснику бойових дій, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, і разом з тим потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України.

Асигнування для головних розпорядників коштів щорічно затверджуються Законом України Про державний бюджет України. Згідно з п. 2 Указу Президента України Про заходи щодо забезпечення наповнення Державного бюджету та посилення фінансово-бюджетної дисципліни від 28 лютого 1997 року за №187, та витрачання коштів органами виконавчої влади, їх структурними підрозділами, іншими організаціями, що фінансуються за рахунок державного бюджету України, змінюється на підставі їх кошторисів доходів і видатків, які затверджуються у встановленому порядку. Згідно з порядком касового видання державного бюджету за видатками, затвердженого наказом Державного казначейства України від 22 січня 2001 року за №3, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05 лютого 2001 року за №104/5295 та Порядком обслуговування Державного бюджету за видатками, затвердженого наказом Державного казначейства України від 25 квітня 2004 року за №89, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10 червня 2004 року за №716/9315, виділення коштів з державного бюджету здійснюється шляхом їх перерахування органами Державного казначейства України на основі затверджених для нього кошторисів видатків бюджетних установ. Асигнування, що передбачаються кошторисами, надаються головними розпорядниками бюджетних коштів, які здійснюють безпосередній розподіл коштів між відповідними установами. Головним розпорядником виділених коштів для виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, є Міністерство праці та соціальної політики України.

З наведених вище підстав йому щорічну разову грошову допомогу, як учаснику бойових дій, сплачено у розмірі меншому, ніж це передбачено нормами Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, а тому існує необхідність поновлення його порушеного права на отримання цієї допомоги у встановленому Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту розмірі.

У листі № 5865 від 11.10.2016 на його звернення УПСЗН Приморської РДА Запорізької області відмовило у перерахунку, тому саме момент отримання відповіді вважає початком відліку строку звернення до суду, адже згідно п.2 ст. 99 КАСУ для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 4 статті 17-1 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту передбачено, що особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги, що мають однакову юридичну силу коштів про Державний бюджет України. Відповідно до рішення Конституційного ОСОБА_2 від 22.12.2008 №10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними). Таким чином з 22.05.2008 дія ч.5 ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в редакції від 25.12.1998 відновлена. Зважаючи на це його вимоги як позивача за 2016 рік підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вище вказаного закону, особи, які не отримали в повному обємі разову грошову допомогу до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється ця виплата допомоги.

Просить: 1) визнати бездіяльність відповідача - УПСЗН Приморської РДА Запорізької області щодо перерахунку йому щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому статтею 12 ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту за 2016 рік - протиправною; 2) зобовязати відповідача здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити йому недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до статті 12 ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум (а.с.1-3).

Ухвалою суду від 21.12.2016 за клопотанням представника позивача в судовому засіданні на підставі наданої виписки зі статуту ОСОБА_3 та відомостей з ЄДРПОУ (а.с.30-34) замінено назву відповідача з ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Приморської районної державної адміністрації Запорізької області на ОСОБА_3 соціального захисту населення Приморської районної державної адміністрації Запорізької області (далі-УСЗН) (а.с.26).

Позивач ОСОБА_2, повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надіслав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги повністю підтримує (а.с.26).

Представник УСЗН Приморської РДА ОСОБА_1 в судовому засіданні заявив клопотання та подала заяву, в якій що вказала, що 19.04.2016 на особовий рахунок ОСОБА_2 було перераховано одноразову щорічну грошову допомогу до 05 травня у розмірах, визначених ПКМУ від 02.03.2016 № 141, що становить 920 грн., це підтверджується платіжним дорученням № 494 від 18.04.2016, реєстром відомостей на виплату, списком на зарахування та відповідною довідкою УСЗН. Про порушення своїх прав позивач дізнався 19.04.2016, отже, останній строк для звернення до суду за захистом своїх прав спливає 19.10.2016. Тому, позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом. Він пропустив строк позовної давності без поважних причин, поновити його не просить, законних підстав для поновлення цього строку не має, тому на підставі ч.ч.1,.2 ст.99, ст.100 КАС України просив позов залишити без розгляду (а.с.35).

Дослідивши заявлене представником відповідача клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду у звязку з пропуском позивачем встановленого шестимісячного строку звернення до суду, матеріали справи, суд вважає, що клопотання представника відповідача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має статус учасника бойових дій (а.с.8), 19.04.2016 на особовий рахунок ОСОБА_2 було перераховано одноразову щорічну грошову допомогу до 05 травня у розмірах, визначених ПКМУ від 02.03.2016 № 141, що становить 920 грн. (а.с.36-40). Не погоджуючись з даною сумою, позивач звернувся до суду 19.11.2016 (а.с.11), з порушенням шестимісячного строку звернення до суду.

Тобто, позивач дізнався про порушення свого права при виплаті йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік - 19.04.2016, коли він отримав на свій рахунок вказану допомогу , а до суду звернувся з даним позовом через 7 місяцівк, після закінчення шести місяців, встановлених ч.2 ст.99 КАС України.

У позові позивач не просить поновити йому пропущений строк звернення до суду, не вказує поважні причини його пропуску, тільки безпідставно зазначає, що про порушення свого права він узнав з відповіді УСЗН від 11.10.2016.

Суд вважає, що позивач узнав про порушення його права з моменту перерахування йому вказаної допомоги; а юридична необізнаність позивача не може бути визнана поважною причиною для поновлення йому строку звернення до суду. Закони, інші нормативно-правові акти, судові рішення є доступними для ознайомлення всіма громадянами. Зазначені позивачем у позові підстави не порушення ним строку звернення з позовом до суду є не обґрунтованими. Позивач щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік отримав на картку 19.04.2016, про порушення свого права він повинен був дізнатися при її отриманні, до суду з позовом звернувся з порушенням шестимісячного строку. У позові позивач не зазначає обставини, які б заважали (робили б неможливим) його звернення до суду з цим позовом в межах строку позовної давності, в матеріалах справи не зазначені, і позивачем не надані докази їх наявності. Тому підстав для поновлення позивачу строку звернення позивача до суду немає.

Відповідно до ч.1,2 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Таким чином, позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду, підстав для поновлення цього строку немає, тому позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ч.1,2 ст.99, ч. 1 ст.100, 160,165 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний ОСОБА_2 до ОСОБА_3 соціального захисту населення Приморської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання здійснити перерахунок, нарахування та виплату недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік - залишити без розгляду.

Розяснити ОСОБА_2, що залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано протягом пяти днів з дня оголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровської апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги

Суддя підпис ОСОБА_4

Копія вірна: суддя Т.В. Стріжакова

21.12.2016