Справа № 815/6447/16
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6447/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кравченка М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегалайн Констракшн» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.11.2016 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, -

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегалайн Констракшн» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 09.11.2016 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

В період з 05.10.2016 року по 11.10.2016 року співробітники Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області провели позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Мегалайн Констракшн» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

За результатами цієї перевірки 19.10.2016 року Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області склала акт № 5300/15-53-14-03/38920758, яким встановлені порушення позивачем:

- п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року № 318 та зареєстрованого в міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за № 27/4248, що призвело до заниження податку на прибуток в загальному розмірі 139709,00 грн.;

- п.198.5 ст.198, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення показника відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду по рядку 21 Декларації з ПДВ за грудень 2015 року у розмірі 10178,00 грн. та заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, у розмірі 434709,00 грн.

На підставі цього акту перевірки від 19.10.2016 року № 5300/15-53-14-03/38920758 відповідно до зазначених порушень Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області прийняла податкові повідомлення-рішення:

- від 09.11.2016 року № НОМЕР_1, яким позивачеві за порушення п.198.5 ст.198, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 10178,00 грн.;

- від 09.11.2016 року № НОМЕР_2, яким позивачеві за порушення п.198.5 ст.198, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 652064,00 грн., у тому числі за основним платежем 434709,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 217355,00 грн.;

від 09.11.2016 року № НОМЕР_3, яким позивачеві за порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року № 318 та зареєстрованого в міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за № 27/4248, збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 209564,00 грн., у тому числі за основним платежем 139709,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 69855,00 грн.

В період з 20.10.2016 року по 26.10.2016 року співробітники Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області провели позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Мегалайн Констракшн» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року.

За результатами цієї перевірки 02.11.2016 року Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області склала акт № 5508/15-53-14-03/38920758, яким встановлені порушення позивачем:

- п.198.5 ст.198, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, у розмірі 370255,00 грн.

На підставі цього акту перевірки від 02.11.2016 року № 5508/15-53-14-03/38920758 відповідно до зазначених порушень Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області прийняла податкове повідомлення-рішення:

- від 09.11.2016 року № НОМЕР_4, яким позивачеві за порушення п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 555383,00 грн., у тому числі за основним платежем 370255,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 185128,00 грн.

Позивач не погоджується з податковими повідомленнями-рішеннями відповідача від 09.11.2016 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, вважає їх протиправними та такими, що належать до скасування.

В судове засідання, призначене на 20.12.2016 року, сторони не зявилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином та своєчасно. 19.12.2016 року через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.

Суд, з урахуванням ст.122 та ст.128 КАС України, вирішив розглянути дану адміністративну справу в письмовому провадженні.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегалайн Констракшн» зареєстроване та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області як платник податків з 02.10.2013 року за № 02.

На підставі направлень від 05.10.2016 року № 000540/1305 та від 07.10.2016 року № 000952/1329, на підставі наказу від 05.10.2016 року № 1123, в період з 05.10.2016 року по 11.10.2016 року співробітники Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області провели позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Мегалайн Констракшн» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

За результатами цієї перевірки 19.10.2016 року Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області склала акт № 5300/15-53-14-03/38920758 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Мегалайн Констракшн» (код за ) з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року».

В акті перевірки встановлені наступні порушення з боку позивача:

- п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року № 318 та зареєстрованого в міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за № 27/4248, що призвело до заниження податку на прибуток за 2015 рік в загальному розмірі 139709,00 грн.;

- п.198.5 ст.198, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення показника відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду по рядку 21 Декларації з ПДВ за грудень 2015 року у розмірі 10178,00 грн. та заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, у розмірі 434709,00 грн., у тому числі вересень 2015 року на 258023,00 грн., жовтень 2015 року на 2402,00 грн., листопад 2015 року на 100116,00 грн., грудень 2015 року на 74168,00 грн.

Такі висновки відповідача обґрунтовані тим, що надані до перевірки документи мають ознаки дефектності, не відповідають вимогам первинного документу, а також у звязку з наявною податковою інформацією щодо контрагентів позивача відсутні факти реальності вчинення господарських операцій.

За наслідками перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегалайн Констракшн» на підставі акту перевірки від 19.10.2016 року № 5300/15-53-14-03/38920758 Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області прийняла податкові повідомлення-рішення:

- від 09.11.2016 року № НОМЕР_1, яким позивачеві за порушення п.198.5 ст.198, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 10178,00 грн.;

- від 09.11.2016 року № НОМЕР_2, яким позивачеві за порушення п.198.5 ст.198, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 652064,00 грн., у тому числі за основним платежем 434709,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 217355,00 грн.;

від 09.11.2016 року № НОМЕР_3, яким позивачеві за порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року № 318 та зареєстрованого в міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за № 27/4248, збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 209564,00 грн., у тому числі за основним платежем 139709,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 69855,00 грн.

На підставі направлень від 19.10.2016 року № 000563/1396 та № 000989/1406, на підставі наказу від 19.10.2016 року № 1173, в період з 20.10.2016 року по 26.10.2016 року співробітники Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області провели позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Мегалайн Констракшн» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року.

За результатами цієї перевірки 02.11.2016 року Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області склала акт № 5508/15-53-14-03/38920758 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Мегалайн Констракшн» (код за ) з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року».

В акті перевірки встановлені наступні порушення з боку позивача:

- п.198.5 ст.198, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, у розмірі 370255,00 грн., у тому числі січень 2016 року на 213617,00 грн., лютий 2016 року на 121738,00 грн., березень 2016 року на 34900,00 грн.

Такі висновки відповідача обґрунтовані тим, що надані до перевірки документи мають ознаки дефектності, не відповідають вимогам первинного документу, а також у звязку з наявною податковою інформацією щодо контрагентів позивача відсутні факти реальності вчинення господарських операцій.

За наслідками перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегалайн Констракшн» на підставі акту перевірки від 02.11.2016 року № 5508/15-53-14-03/38920758 Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області прийняла податкове повідомлення-рішення:

- від 09.11.2016 року № НОМЕР_4, яким позивачеві за порушення п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 555383,00 грн., у тому числі за основним платежем 370255,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 185128,00 грн.

Суд вважає, що вказані висновки про наявність зазначених порушень податкового законодавства позивачем є необґрунтованими.

Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

Впродовж розгляду справи суд встановив, що в періодах, які перевірялися, контрагентами ТОВ «Мегалайн Констракшн» були: ТОВ «Укрбуд Модерн» та ТОВ «Аврора Фінанс».

ТОВ «Мегалайн Констракшн» уклало з ТОВ «Укрбуд Модерн» договір підряду № 0411/1 від 04.11.2015 року.

Суд встановив, що роботи за договором підряду № 0411/1 від 04.11.2015 року ТОВ «Укрбуд Модерн» виконані в повному обсязі та прийняті ТОВ «Мегалайн Констракшн», що підтверджується копіями Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2015 року на суму 400803,60 грн. від 11.12.2015 року та Акту приймання виконаних будівельних робіт № 1 за грудень 2015 року на суму 400803,60 грн. від 11.12.2015 року.

На виконання вимог законодавства за договором підряду № 0411/1 від 04.11.2015 року ТОВ «Укрбуд Модерн» видало та зареєструвало податкові накладні № 39 від 19.11.2015 року, що підтверджується квитанцією № 1 (реєстраційний номер документу НОМЕР_5), № 52 від 11.12.2015 року, що підтверджується квитанцією № 1 (реєстраційний номер документу НОМЕР_6).

ТОВ «Мегалайн Констракшн» уклало з ТОВ «Укрбуд Модерн» договір підряду № 0411/2 від 04.11.2015 року.

Суд встановив, що роботи за договором підряду № 0411/2 від 04.11.2015 року ТОВ «Укрбуд Модерн» виконані в повному обсязі та прийняті ТОВ «Мегалайн Констракшн», що підтверджується копіями Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2015 року на суму 350070,00 грн. від 11.12.2015 року та Акту приймання виконаних будівельних робіт № 1 за грудень 2015 року на суму 350070,00 грн. від 11.12.2015 року.

На виконання вимог законодавства за договором підряду № 0411/2 від 04.11.2015 року ТОВ «Укрбуд Модерн видало та зареєструвало податкові накладні № 43 від 23.11.2015 року, що підтверджується квитанцією № 1 (реєстраційний номер документу НОМЕР_7), № 53 від 11.12.2015 року, що підтверджується квитанцією № 1 (реєстраційний номер документу НОМЕР_8).

ТОВ «Мегалайн Констракшн» уклало з ТОВ «Укрбуд Модерн» договір підряду № 1811/1 від 18.11.2015 року.

Суд встановив, що роботи за договором підряду № 1811/1 від 18.11.2015 року ТОВ «Укрбуд Модерн» виконані в повному обсязі та прийняті ТОВ «Мегалайн Констракшн», що підтверджується копіями Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2015 року на суму 175382,40 грн. від 11.12.2015 року та Акту приймання виконаних будівельних робіт № 1 за грудень 2015 року на суму 175382,40 грн. від 11.12.2015 року.

На виконання вимог законодавства за договором підряду № 1811/1 від 18.11.2015 року ТОВ «Укрбуд Модерн» видало та зареєструвало податкові накладні № 44 від 03.12.2015 року, що підтверджується квитанцією № 1 (реєстраційний номер документу НОМЕР_9), № 54 від 11.12.2015 року, що підтверджується квитанцією № 1 (реєстраційний номер документу НОМЕР_10).

ТОВ «Мегалайн Констракшн» уклало з ТОВ «Укрбуд Модерн» договір підряду № 1811/2 від 18.11.2015 року.

Суд встановив, що роботи за договором підряду № 1811/2 від 18.11.2015 року ТОВ «Укрбуд Модерн» виконані в повному обсязі та прийняті ТОВ «Мегалайн Констракшн», що підтверджується копіями Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2015 року на суму 180520,80 грн. від 11.12.2015 року та Акту приймання виконаних будівельних робіт № 1 за грудень 2015 року на суму 180520,80 грн. від 11.12.2015 року.

На виконання вимог законодавства за договором підряду № 1811/2 від 18.11.2015 року ТОВ «Укрбуд Модерн» видало та зареєструвало податкову накладну № 55 від 11.12.2015 року, що підтверджується квитанцією № 1 (реєстраційний номер документу НОМЕР_11).

ТОВ «Мегалайн Констракшн» уклало з ТОВ «Аврора Фінанс» договір підряду № 1008/1 від 18.09.2015 року.

На виконання вимог законодавства за договором підряду № 1008/1 від 18.09.2015 року ТОВ «Аврора Фінанс» видало та зареєструвало податкову накладну № 1 від 22.09.2015 року, що підтверджується квитанцією № 1 (реєстраційний номер документу НОМЕР_12).

ТОВ «Мегалайн Констракшн» уклало з ТОВ «Аврора Фінанс» договір про надання послуг № 3009/1 від 30.09.2015 року.

Суд встановив, що роботи за договором про надання послуг № 3009/1 від 30.09.2015 року ТОВ «Аврора Фінанс» виконані та прийняті ТОВ «Мегалайн Констракшн», що підтверджується копіями Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000001 від 29.01.2016 року на суму 90000,00 грн., Кошторису № 1 на суму 90000,00 грн.

На виконання вимог законодавства за договором про надання послуг № 3009/1 від 30.09.2015 року ТОВ «Аврора Фінанс» видало та зареєструвало податкову накладну № 66 від 21.01.2016 року, що підтверджується квитанцією № 1 (реєстраційний номер документу НОМЕР_13).

ТОВ «Мегалайн Констракшн» уклало з ТОВ «Аврора Фінанс» договір підряду № 1901/1 від 19.01.2016 року.

Суд встановив, що роботи за договором підряду № 1901/1 від 19.01.2016 року ТОВ «Аврора Фінанс» виконані в повному обсязі та прийняті ТОВ «Мегалайн Констракшн», що підтверджується копіями Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за лютий 2016 року на суму 861003,90 грн. від 29.02.2016 року та Акту приймання виконаних будівельних робіт № 1 за лютий 2016 року на суму 861003,90 грн. від 29.02.2016 року.

На виконання вимог законодавства за договором підряду № 1901/1 від 19.01.2016 року ТОВ «Аврора Фінанс» видало та зареєструвало податкову накладну № 65 від 19.01.2016 року, що підтверджується квитанцією № 1 (реєстраційний номер документу НОМЕР_14).

Крім того, ТОВ «Мегалайн Констракшн» уклало з ТОВ «Аврора Фінанс» договір про припинення зобовязання від 29.02.2016 року, за яким борг по договору підряду № 1901/1 від 19.01.2016 року було зараховано за рахунок передоплати, здійсненої по договору підряду № 1008/1 від 18.09.2015 року.

ТОВ «Мегалайн Констракшн» уклало з ТОВ «Укрбуд Модерн» договір підряду № 1501/1 від 15.01.2016 року.

Суд встановив, що роботи за договором підряду № 1501/1 від 15.01.2016 року ТОВ «Укрбуд Модерн» виконані та прийняті ТОВ «Мегалайн Констракшн», що підтверджується копіями Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за квітень 2016 року на суму 424281,72 грн. від 08.04.2016 року та Акту приймання виконаних будівельних робіт № 1 за квітень 2016 року на суму 424281,72 грн. від 08.04.2016 року.

На виконання вимог законодавства за договором підряду № 1501/1 від 15.01.2016 року ТОВ «Укрбуд Модерн» видало та зареєструвало податкову накладну № 77 від 09.02.2016 року, що підтверджується квитанцією № 1 (реєстраційний номер документу НОМЕР_15).

ТОВ «Мегалайн Констракшн» уклало з ТОВ «Укрбуд Модерн» договір підряду № 2904/1 від 29.04.2016 року.

Суд встановив, що роботи за договором підряду № 2904/1 від 29.04.2016 року ТОВ «Укрбуд Модерн» виконані в повному обсязі та прийняті ТОВ «Мегалайн Констракшн», що підтверджується копіями Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за травень 2016 року на суму 167566,80 грн. від 10.05.2016 року та Акту приймання виконаних будівельних робіт № 1 за травень 2016 року на суму 167566,80 грн. від 10.05.2016 року.

Крім того, ТОВ «Мегалайн Констракшн» уклало з ТОВ «Укрбуд Модерн» договір про припинення зобовязання від 06.05.2016 року, за яким борг по договору підряду № 2904/1 від 29.04.2016 року було зараховано за рахунок передоплати, здійсненої по договору підряду № 1501/1 від 15.01.2016 року.

Під час розгляду справи суд встановив, що позивач за КВЕД має право займатися наступними видами діяльності: електромонтажні роботи; монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; штукатурні роботи; малярні роботи та скління; діяльність у сфері архітектури; будівництво житлових і нежитлових будівель (основний).

Тобто, суд встановив, що укладені договори позивача з його контрагентами повністю узгоджуються, є логічними та відповідають тому виду діяльності, яким займається підприємство позивача.

Також, суд звертає увагу, що зазначені договори, укладені між позивачем та контрагентами є чинними, ніким не скасовані, а їх виконання підтверджується належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, що знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України обєктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення відємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення відємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, обєкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років). Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає обєкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу. Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Суд встановив, що за виконані роботи та надані послуги позивач зі своїми контрагентами розрахувався, тобто сторони договорів зазнали змін майнового стану. Дані факти підтверджуються наданими позивачем до суду платіжними дорученнями, які є в матеріалах справи.

Також, під час розгляду справи на підтвердження реальності здійснення вказаних господарських операцій ТОВ «Мегалайн Констракшн» з контрагентами ТОВ «Укрбуд Модерн» та ТОВ «Аврора Фінанс» в періодах, що перевірялися, позивач надав до суду копії первинних документів по замовникам будівництва ТОВ «АБС Технолоджи», ТОВ «С.П.Т.», ТОВ «Іммошан Україна», а саме: довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3, акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ2в, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг), кошторис.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд зазначає, що матеріали справи містять всі необхідні документи на підтвердження здійснення фінансово-господарських відносин позивача з контрагентами в періодах, що перевірялися, які відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

З наданих позивачем первинних документів вбачається, що вказаними контрагентами позивача в періодах, що перевірялися, виконувалися роботи та надавалися послуги, а позивач в свою чергу здійснював оплату за виконані роботи та надані послуги з метою провадження своєї господарської діяльності, що підтверджується матеріалами справи.

Крім цього, суд встановив, що за наслідками цих господарських операцій вказані контрагенти видали податкові накладні, які були включені позивачем у податкову звітність у періодах, що перевірялися.

Також, суд звертає увагу, що згідно з пп.180.1.1 п.180.1 ст.180 Податкового кодексу України платником податку є будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.

Суд встановив, що позивач та його контрагенти на момент здійснення вказаних господарських операцій були платниками податків.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) врегульовано Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704.

Відповідно до пп.2.1, пп.2.2 п.2 Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Згідно з п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; ґ) виключено; д) виключено; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, відповідно до зазначених правових норм, з моменту списання коштів з банківського рахунка позивача або отримання ним робіт, послуг від контрагентів, що підтверджується податковими накладними, у нього виникло право на віднесення сум податку по операціях з цими контрагентами до складу свого податкового кредиту.

При цьому, факт виконання контрагентами позивача передбачених укладеними договорами робіт (послуг) підтверджується наданими до суду первинними документами, що знаходяться в матеріалах справи.

Згідно з п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Також, посилання відповідача про відсутність у контрагентів позивача власних основних фондів, відповідних виробничих потужностей, трудових ресурсів не є доказом несумлінності платника податку - ТОВ «Мегалайн Констракшн», оскільки чинне законодавство передбачає можливість залучення третіх осіб для виконання договірних зобов'язань.

Згідно з ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Крім того, суд зазначає, що позивач не повинен нести відповідальність за дії чи бездіяльність своїх контрагентів. Порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку тягнуть відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не можуть бути підставою для позбавлення платника податку права на віднесення вартості отриманих послуг до складу валових витрат у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження їх розміру.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 31.01.2011 року в адміністративній справі за позовом закритого акціонерного товариства «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції в Закарпатській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення.

Також, суд звертає увагу на рішення Європейського Суду з прав людини від 9 січня 2007 року, про порушення Україною статті 1 Першого протоколу у справі «Інтерсплав проти України».

Так, у п.37 рішення вказується: «Заявник стверджував, що він сплачував податки відповідно до Закону і ці платежі перевірялись декілька разів державними органами. Він зазначив, що він не несе відповідальності за діяльність інших компаній, у яких він купував металевий брухт, ціна на який включала ПДВ. Обов'язок сплачувати це ПДВ покладався на ці компанії, а не на заявника. Заявник підкреслив, що він не мав ні компетенції, ні можливості контролювати господарську діяльність інших підприємств і ситуація, на яку посилається Уряд, вказує на незадовільну діяльність податкових органів, за які заявник не повинен нести відповідальність. Він далі підкреслював, що численні перевірки його діяльності які здійснювалися податковими органами, не виявили порушень, на підставі яких останні могли б ґрунтувати свої відмови».

Відповідно до п.38 рішення зазначено: «На думку Суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання в системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів для запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б указували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань».

Тобто, суд вважає, що позивач не порушував податкове законодавство.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд встановив, що відповідач всупереч нормам Податкового кодексу України безпідставно прийняв податкові повідомлення-рішення від 09.11.2016 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст.ст.2, 7, 8, 9, 11, 27, 69-71, 86, 94, 122, 128, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 09.11.2016 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегалайн Констракшн» () суму сплаченого судового збору в розмірі 21407 (двадцять одна тисяча чотириста сім) грн. 84 коп.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст.185, 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.254 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко