Справа № 804/4369/16
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

01 листопада 2016 року 804/4369/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сидоренка Д.В., при секретарі Клочек Д.Я., за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2,

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банку "Контракт" ОСОБА_3, Фонда гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банку "Контракт" ОСОБА_3, Фонда гарантування вкладів фізичних осіб, у якому просила:

- визнати протиправною бездіяльность Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк "КОНТРАКТ" ОСОБА_3 щодо невключення ОСОБА_2 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства Банк "КОНТРАКТ", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором строкового банківського вкладу із сплатою процентів в кінці строку "Класичний Контракт" № 1240/2015 від 07.09.2015 року;

- зобов'язати Упоноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк " КОНТРАКТ" ОСОБА_3 включити ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства Банк "КОНТРАКТ", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором строкового банківського вкладу із сплатою процентів в кінці строку "Класичний Контракт" № 1240/2015 від 07.09.2015 року та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), як вкладника Публічного акціонерного товариства Банк "КОНТРАКТ", який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором строкового банківського вкладу із сплатою процентів в кінці строку "Коасичний Контракт" № 1240/2015 від 07.09.2015 року.;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства Банк "КОНТРАКТ", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором строкового банківського вкладу із сплатою процентів в кінці строку "Класичний Контракт" № 1240/2015 від 07.09.2015 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові та розглядати позов у даному суді.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи..

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ПАТ Банк "КОНТРАКТ" укладено договір строкового банківського вкладу із сплатою процентів в кінці строку "Класичний Контракт № 1240/2015 від 07.09.2015 року.

На виконання умов Договору, 07.09.2015 року позивачем внесено готівкою через касу Банку грошові кошти в ромізірі 195 000,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією № TR.88611.133.559 із призначенням платежу: "Надходження суми депозиту згідно Депозитного договору № 1240/2015 від 07/09/2015".

07.10.2015 року позивач звернулася до Банку, а саме до Дніпропетровського відділення № 1, з листом-повідомленням про припинення з 07.10.2015 року строку дії Договору.Проте співробітниками Банку без пояснення будь-яких причин було відмовлено у поверненні грошових коштів.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 06.10.20915 року № 671 "Про віднесення ПАТ Банк "КОНТРАКТ" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 06.10.2015 року № 183 про запровадження з 07.10.2015 року тимчасової адміністрації в ПАТ Банк "КОНТРАКТ".

Тимчасову адміністрацію в ПАТ Банк "КОНТРАКТ" запроваджено строком на 3 місяці з 07.10.2015 року по 06.07.2016 року включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 10.12.2015 року № 876 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Банк "КОНТРАКТ" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 10.12.2015 року № 220 "Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк " КОНТРАКТ" та делегування повноважень ліквідатора банку"

У зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду рішення від 10.12. 2015 року № 220 "Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк "КОНТРАКТ" та делегування повноважень ліквідатора банку " Фонд з 16.12.2015 року розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку. На офіційному сайти ПАТ Банк "КОНТРАКТ" 15.10.2015 року було розміщено повідомлення про те, що для отримання коштів вкладники ПАТ Банк "КОНТРАКТ" з 16.12.2015 року до 27.01.2016 року можуть звертатись до установ банку-агенту Фонду АТ "ОТП Банк".

27.01.2016 року позивач звернулась до відділення АТ "ОТП Банк" , проте їй було відмовлено у здісненні виплати грошових коштів, оскільки позивач не була включена до переліку вкладників ПАТ Банк "КОНТРАКТ", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлені Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб (далі Закон №4452).

Ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства (п.6 ст.2 Закону №4452).

Відповідно до ч.1 ст.3 Закон №4452 Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч.1-2 ст.26 Закону №4452 Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобовязань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобовязань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно до положень ст.27 Закону №4452 уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.2 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Статтею 1 Закону України Про банки та банківську діяльність вказано, що даний закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

Метою цього Закону є правове забезпечення стабільного розвитку і діяльності банків в Україні і створення належного конкурентного середовища на фінансовому ринку, забезпечення захисту законних інтересів вкладників і клієнтів банків, створення сприятливих умов для розвитку економіки України та підтримки вітчизняного товаровиробника.

Згідно статті 12 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконаннігосподарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги(виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенціїКонституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палатиз питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

41) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю);

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Виходячи із системного аналізу частини третьої статті 2 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, статті 1 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ Про банки та банківську діяльність, пункту шостого статті 2 Закону № 4452-VI та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

При цьому абзацом другим частини другої статті 215 ЦК передбачено, що у випадках, встановлених ЦК, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

За таких обставин, на думку суду, спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Вказана позиція тотожна позиції Верховного суду України, викладеної в ухвалі від 15.06.2016р. у справі 21-286а16 (номер реєстру 58986596).

Відповідно до ч.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне провадження у справі за позовом за позовом ОСОБА_2, до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банку "Контракт" ОСОБА_3, Фонда арантування вкладів фізичних осіб ро визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

У судовому засіданні 01.11.2016 року оголошена вступна та резолютивна частина ухвали.

Ухвалу оформлено та підписано 02.11.2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі.

Роз'яснити позивачу право зверненя до суду в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_4