Справа № 1170/2а-2075/11.
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2016 року Справа № 1170/2а-2075/11.

провадження № 2-кас/811/53/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Купава-Авто" (позивач) до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом і просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №, № від 23.05.2011 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що підприємством правомірно, а саме на підставі відповідних первинних документів, було віднесено до валових витрат суму придбаного у ПП "Фартекс плюс" товару, а висновки податкового органу щодо нікчемність правочинів є безпідставними, оскільки останні не були визнані недійсними у судовому порядку. Крім того, позивач стверджує те, що підприємством згідно податкових накладних, які відповідають п.п.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", правомірно віднесено суму ПДВ, сплачену ПП "Фартекс плюс" при купівлі будівельних матеріалів та сантехніки, до складу податкового кредиту звітного (податкового) періоду, а тому спірні рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач у письмових запереченнях просив у задоволенні адміністративного позову відмовити, оскільки у позивача були відсутні підстави для включення до валових витрат вартість отриманих від ПП "Фартекс плюс" будівельних матеріалів та сантехніки. Також, перевіркою встановлено, що позивачем до складу податкового кредиту незаконно було віднесено суму ПДВ, сплачену ПП "Фартекс плюс, оскільки податкові накладні виписано на безтоварні операції (т.1 а.с.85-87).

Дослідивши наявні в справі документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін та всебічно й повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

Встановлено, що в період з 08.04.2011 р. по 29.04.2011 р. посадовими особами Олександрійської ОДПІ проведена планова виїзна перевірка ПП "Купава-Авто" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 р. по 31.12.2010 р., за результатами якої було складено акт від 11.05.2011 р. № 167/23/10/33423446 (т.1 а.с.10-47).

Згідно висновків Акту, перевіркою встановлені наступні порушення:

- ч. 5 ст. 203, ч.ч.1, 2 ст. 215, ст. 216 ЦК України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених між ПП "Фартекс Плюс" та позивачем при придбанні товарів;

- перевіркою не підтверджено обєкт оподаткування з ПДВ та податку на прибуток при придбанні товарів, які підпадають під визначення ст.3 Закону України "Про податок на додану вартість" та ст.3 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств";

- п. 3.1 ст. 3, п. 5.1, п.п.5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 48 181 грн., у тому числі за IV квартал 2010 року в сумі 48 181 грн., внаслідок завищення валових витрат за рахунок віднесення до валових витрат, витрат по придбанню будівельних матеріалів від підприємства, яке має ознаками фіктивності, а саме ПП "Фартекс Плюс" по нікчемному правочину;

- п п.7.4.1, п.п.7.4.4, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 38 545 грн., в тому числі в листопаді 2010 року в сумі 14 604 грн., в грудні 2010 року в сумі 23 941 грн. за рахунок включення до складу податкового кредиту ПДВ по операціях з придбання ТМЦ по податкових накладних, що виписані за відсутності поставок товарів по нікчемних правочинах;

- п. 3 "Порядку заповнення та подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку", затвердженого наказом ДПА України від 29.09.2003 року № 451 щодо невнесення даних про суми нарахованих та виплачених доходів приватним підприємцям за придбані у них товари у розрахунку форми 1ДФ за 2 та 4 квартал 2010 року.

На підставі Акту перевірки відповідачем прийняті:

1) податкове повідомлення-рішення від 23.05.2011 року № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено грошове зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 48 181,25 грн., з яких за основним платежем 38 545 грн. та штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 9 626,25 грн. (т.1 а.с.48);

2) податкове повідомлення-рішення від 23.05.2011 року № НОМЕР_2, яким позивачу збільшено грошове зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 60 226,25 грн., з яких за основним платежем 48181 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 12045,25 грн. (т.1 а.с.49).

Перевіркою встановлено, що в порушення п.3.1 ст.3, п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" позивачем завищено валові витрати на суму 192 725 грн., в тому числі за 4 квартал 2010 року на суму 192 725 грн., за рахунок внесення до валових витрат, витрат по придбанню будівельних матеріалів від підприємства, яке має ознаками фіктивності, а саме ПП "Фартекс Плюс" по нікчемному правочину. Крім того, в порушення п п.7.4.1, п.п.7.4.4, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" позивачем завищено податковий кредит на суму 38 545 грн., в тому числі за листопад 2010 року в сумі 14 604 грн., за грудень 2010 р. в сумі 23 941 грн..

Відтак, в результаті вищевказаного підприємством занижено податок на прибуток на суму 48 181 грн., у тому числі за IV квартал 2010 р. в сумі 48 181 грн., а також занижено податок на додану вартість на суму 38 545 грн., в тому числі у листопаді 2010 р. в сумі 14 604 грн., у грудні 2010 р. - 23 941 грн..

Надаючи оцінку спірним правовідносинам у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" (в чинній редакції на час виникнення спірних правовідносин) валовими витратами виробництва та обігу є сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 вказаної статті визначено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно з п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" податкова накладна є підставою для нарахування податкового кредиту.

Підпунктом 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

У відповідності до вимог п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Таким чином, за змістом вищевказаних приписів, право платника податку на віднесення вартості придбаних товарів (робіт, послуг) до складу валових витрат та право на податковий кредит наступають за наявності одночасно двох умов, а саме фактичного здійснення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), їх підтвердження первинними документами бухгалтерського обліку, податковою накладною.

Відповідно до ч.ч.2 та 3 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року № 996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України № 88 від 24.05.1995 р., визначено, що первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Згідно п. 2.4. первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Таким чином для підтвердження включення витрат за отримані товари (роботи, послуги) до складу валових витрат необхідні належним чином оформлені документи. Відтак наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника податків.

Судом встановлено, що ПП "Купава-Авто" було відображено в податковому обліку та віднесено до складу податкового кредиту з ПДВ придбання у ПП "Фартекс Плюс" товару (робіт, послуг) на суму 231 270,74 грн., в т.ч. ПДВ - 38 545,12 грн..

Так, з матеріалів справи вбачається, що письмовий договір щодо придбання у ПП "Фартекс Плюс" будівельних матеріалів не укладався, а купівля товару здійснювалася на підставі усної домовленості, що не заборонено законодавством (ст.205 ЦК України).

Зокрема, ПП "Купава-Авто" придбало у ПП "Фартекс Плюс" на підставі видаткових накладних: № 378 від 25.11.2010 р. будівельні матеріали на суму 16 825,39 грн., в т.ч. ПДВ - 2 804,23 грн. (т.1 а.с.50); №РН 376 від 25.11.2010 р. будівельні матеріали та сантехніку на суму 23 642,90 грн., в т.ч. ПДВ - 3 940,48 грн. (т.1 а.с.51); №РН 377 від 25.11.2010 р. будівельні матеріали та сантехніку на суму 28 367,21 грн., в т.ч. ПДВ - 4 727,87 грн. (т.1 а.с.52-53); №РН 197 від 30.11.2010 р. будівельні матеріали та сантехніку на суму 18 790,08 грн., в т.ч. ПДВ - 3 131,68 грн. (т.1 а.с.54-55), №РН 56 від 03.12.2010 р. сантехніку на суму 9 414,94 грн., в т.ч. ПДВ 1 569,16 грн. (т.1 а.с.56); №РН 57 від 03.12.2010 р. будівельні матеріали на суму 35 110,38 грн., в т.ч. ПДВ 5 851,73 грн. (т.1 а.с.57); №РН 187 від 24.12.2010 р. будівельні матеріали на суму 99 119,84 грн., в т.ч. ПДВ - 16 519,97 грн. (т.1 а.с.58).

Розрахунки здійснювались шляхом оплати грошовими коштами через банківський рахунок у сумі 231 270,74 грн. згідно платіжних доручень №70 від 27.12.2010 р. на суму 99 119,84 грн. (т.1 а.с.59); №65 від 03.12.2010 р. на суму 44 525,32 грн. (т.1 а.с.60); №63 від 30.11.2010 р. на суму 18 790,08 грн. (т.1 а.с. 61) та №59 від 25.11.2010 р. на суму 68 835,50 грн. (т.1 а.с.62).

ПП "Фартекс Плюс" виписано ПП "Купава-Авто" податкові накладні: №171 від 25.11.2010 р. на суму 16 825,39 грн., в т.ч. ПДВ - 2 804,23 грн. (т.1 а.с.63); №172 від 25.11.2010 р. на суму 23 642,90 грн., в т.ч. ПДВ - 3 940,48 грн. (т.1 а.с.64); №173 від 25.11.2010 р. на суму 28 367,21 грн., в т.ч. ПДВ - 4 727,87 грн. (т.1 а.с.65-66); №197 від 30.11.2010 р. на суму 18 790,08 грн., в т.ч. ПДВ - 3 131,68 грн. (т.1 а.с.67-68); №56 від 03.12.2010 р. на суму 9 414,94 грн., в т.ч. ПДВ 1 569,16 грн. (т.1 а.с.69); №57 від 03.12.2010 р. на суму 35 110,38 грн., в т.ч. ПДВ 5 851,73 грн. (т.1 а.с.70); №187 від 24.12.2010 р. на суму 99 119,84 грн., в т.ч. ПДВ - 16 519,97 грн. (т.1 а.с.71).

В подальшому, поставлений товар використано ПП "Купава-Авто" при виконанні підрядних робіт, замовниками яких були бюджетні організації м. Олександрія і області (Кіровоградське музичне училище, Олександрійська гімназія-інтернат, Комунальний вищий учбовий заклад "Олександрійський педколедж ім. Сухомлинського В.О.", Олександрійська загальноосвітня школа-інтернат 1-3 ст., Олександрійська психіатрична лікарня, КВНЗ "Олександрійське училище культури", Олександрійський онкодиспансер, Олександрійське управлінняЖКГм.Олександрія, Управління культури Олександрійської міської ради, Управління освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради, Управління капітального будівництва Кіровоградської ОДА) (т.1 а.с.104-172, т.2 а.с.72-115, а.с.162-243, т.3 а.с.1-247, т.4 а.с.1-108, а.с.129-227).

Представником відповідача не спростовано вищевказані обставини жодним доказом.

Отже, з аналізу наведених норм законодавства та правовідносин ПП "Купава-Авто" з ПП "Фартекс Плюс" вбачається, що позивачем, окрім декларування податкового кредиту з ПДВ, було дотримано всіх обовязкових вимог закону, повязаних з формуванням податкового кредиту і виникненням податкового зобовязання, оскільки єдиною підставою для цього являється наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної.

Суд також враховує те, що наявність вказаних законодавчо визначених обставин для формування податкового кредиту є обов'язковою, але, є не безумовною підставою для визнання правомірності такого формування за умови, якщо податковий орган доведе, що відомості у документах, на підставі яких вони сформовані, не відповідають дійсності, в т.ч., коли господарські операції з придбання товару (робіт та послуг) не мали реального характеру.

Податковим органом не надано жодних доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з цим субєктом господарювання було лише одержання позивачем податкової вигоди. Також, відповідач не навідав доказів того, що усна домовленість між позивач та ПП "Фартекс Плюс" укладений з метою, що завідомо суперечить інтересам держави, в т.ч. в частині ухилення від сплати податків та отримання незаконної податкової вигоди. Крім того, відповідачем не доведено той факт, що дана юридична особа створена з відома або за участі позивача з метою ухилення від сплати податків, порушення економічних інтересів держави.

Суд також критично оцінює твердження відповідача про те, що операції по формуванню валових витрат ПП "Купава-Авто" за рахунок ПП "Фартекс плюс" є нікчемними, а нікчемність правочинів ПП "Фартекс Плюс" задокументовано актом невиїзної документальної перевірки Кіровоградської ОДПІ від 17.03.2011 р. №16/23-6/37096971 (т.1 а.с.189-198).

Так, постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.08.2011 р., залишену без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2012 р., визнано дії Кіровоградської ОДПІ щодо проведення перевірки ПП "Фартекс плюс" (код 37096971) та складання акту перевірки № 16/23-6/37096971 від 17.03.2011 р. неправомірними (т.2 а.с.116-119, 120-122).

Крім того, згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Такий правочин визнається судом недійсним.

У відповідності до вимог ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Нікчемні правочини характеризуються таким ознаками як спрямованість на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина або знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. Наслідки вчинення правочину, що порушує публічний порядок, визначаються загальними правилами.

Акт перевірки позивача не містить жодних посилань на наявність ознак, які передбачені ч.1 ст.228 ЦК України. Крім того суд зазначає, що самостійно визначені платником податку витрати та податковий кредит вважаються сформованими правомірно, доки контролюючим органом в установленому порядку не буде доведено факту невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам. При цьому, відповідачем не було надано суду доказів на підтвердження недотримання позивачем та ПП "Фартекс Плюс" в момент укладення договору вимог, встановлених частинами першою-третьою, пятою та шостою ст.203 ЦК України, що є підставою для визнання правочинів недійсними.

Згідно статті 216 ЦК України до моменту визнання правочину недійсним або нікчемним правові наслідки, а саме те, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю не настають.

До того ж, суд зазначає що згідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Головною підставою вважати правочин нікчемним є його недійсність, встановлена законом. Саме законом, а не актами перевірок, які б факти в цьому акті не були відображені. Вказані ж в акті перевірки висновки є суто суб'єктивною думкою інспектора, оскільки були зроблені за відсутності інформації, яка надається в передбаченому законодавством порядку. При цьому, жодним законом не передбачено право контролюючого органу самостійно визнавати нікчемними правочини і дані, вказані платником податків в податкових деклараціях.

Відповідно до частини 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Недійсність правочину між ПП "Купава-Авто" з ПП "Фартекс Плюс" не було визнано у судовому порядку, у звязку з чим, факти, викладені в акті перевірки підприємства, не можуть бути належними доказами наявності порушень останнього відносно того, що укладений ним правочин з контрагентом-постачальник не було спрямовано на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, та є підставою для визнання такого правочину недійсними. Отже, доводи податкового органу в частині нікчемності господарських угод між сторонами є необґрунтованими та не заслуговують на увагу.

На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку, що відповідачем безпідставно збільшено грошове зобовязання з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств, а тому спірні податкові повідомлення-рішення № та № від 23.05.2011 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. При цьому, за приписами частини другої статті 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов'язку по доказуванню правомірності прийняття оскаржуваних рішень, а тому суд вважає їх такими, що винесені не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 23 травня 2011 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Присудити приватному підприємству "Купава-Авто" (код 33423446) з Державного бюджету України судові витрати в сумі 3,40 грн..

Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_1