Справа № 810/2265/16
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року 810/2265/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Манад" до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області , Яготинського відділення Броварської об'єднаної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

18 липня 2016 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Манад" (далі - позивач) з позовом до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (далі - відповідач 1), Яготинського відділення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (далі - відповідач 2) про (з урахування заяви про зміну (уточнення) позовних вимог):

- визнання протиправною бездіяльності відповідача 2 в частині неподання протягом п'яти робочих днів з дня закінчення камеральної перевірки органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням узгодженої суми бюджетного відшкодування у сумі 1 020 239 грн 00 коп. за декларацією за квітень 2016 р. № НОМЕР_1;

- визнання протиправними дій відповідачів 1,2 в частині порушення права позивача на отримання бюджетного відшкодування згідно хронологічного порядку відповідно до черговості внесення до кожного відповідного реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування за декларацією за квітень 2016 р. № НОМЕР_1 у сумі 1 020 239 грн 00 коп. (т. 1 а.с. 147-148).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем відповідно до норм Податкового кодексу України (далі - ПК України) було подано до відповідача декларацію з податку на додану вартість за квітень 2016 р. із розрахунком та заявою щодо бюджетного відшкодування у сумі 1 020 239 грн 00 коп. Зазначив, що відповідачем всупереч вимогам ст. 200 ПК України своєчасно не було складено відповідного висновку про суму податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню позивачу, та не направлено його органу, який здійснює казначейське обслуговування, що позбавило позивача можливості реалізувати передбачене законодавством право на своєчасне одержання бюджетного відшкодування. Такі висновки було складено лише 25 серпня 2016 р. на суму 533 300 грн 00 коп. та 14 вересня 2016 р. на суму 486 939 грн 00 коп. (т. 1 а.с. 3-13).

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмові заперечення, в яких у його задоволенні просив відмовити, посилаючись на те, що після отримання відповідачем 2 заяви про бюджетне відшкодування за декларацією за квітень 2016 р., ним було направлено запит до позивача про надання інформації та її документального підтвердження. Проте, позивачем було відмовлено у наданні підтверджуючих документів. З метою підтвердження суми бюджетного відшкодування відповідачем 2 було направлено запит до контрагента позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "СГП ІМ. А.Г. КРАВЧЕНКА" (далі - ТОВ "СГП ІМ. А.Г. КРАВЧЕНКА"), а на підставі отриманої відповіді було сформовано реєстр висновків про суми бюджетного відшкодування та у подальшому відшкодовано суму бюджетного відшкодування за декларацію за квітень 2016 р. (т. 1 а.с. 206-207).

6 грудня 2016 р. позивач подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

3 вересня 2003 р. позивач зареєстрований як юридична особа, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т. 1 а.с. 71-77).

12 травня 2016 р. позивачем було подано до відповідача податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2016 р., в якій у рядку 20.2 задекларовано суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в сумі 1 020 239 грн 00 коп. (т. 1 а.с. 14-15).

Разом з податковою декларацією позивачем було подано: розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1); довідку про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2); розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3); заяву про повернення суми бюджетного відшкодування (Д4); розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) (т. 1 а.с. 16-20).

У період з 23 травня по 17 червня 2016 р. відповідачем 2 було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за квітень 2016 р, за результатами якої 17 червня 2016 р. складено довідку № 189/15-01/32670436 (т. 1 а.с. 226-231).

25 серпня та 14 вересня 2016 р. відповідачем 2 було складено висновки про суми відшкодування податку на додану вартість за декларацією від 16 травня 2016 р. № НОМЕР_1 за квітень 2016 р., якими підтверджено бюджетне відшкодування податку на додану вартість у сумі 533 300 грн 00 коп. та 486 939 грн 00 коп. відповідно (т. 1 а.с. 236, т. 2 а.с. 5).

У зв'язку з тим, що позивач вважає протиправною бездіяльність відповідачів 1,2 в частині неподання протягом п'яти робочих днів з дня закінчення камеральної перевірки органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням узгодженої суми бюджетного відшкодування у сумі 1 020 239 грн 00 коп. за декларацією декларації за квітень 2016 р. № НОМЕР_1 та вважає таку бездіяльність порушенням його права на отримання бюджетного відшкодування згідно хронологічного порядку відповідно до черговості внесення до кожного відповідного реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, ним було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані ПК України.

Порядок визначення суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та алгоритм дій платника податку та державних органів щодо відшкодування з Державного бюджету України ПДВ встановлені ст. 200 ПК України, а також Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2011 р. №39 (далі - Порядок).

Відповідно до вимог п.п.14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до вимог п.200.2 ст. 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобовязань, перераховує суми податку до бюджету.

Як убачається з п.200.7 ст. 200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. У такій заяві платник податку зазначає про його відповідність або невідповідність критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.

Згідно з вимогами п.200.8 ст. 200 ПК України до податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

Відповідно до вимог п. 200.10 ст. 200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування у разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою контролюючим органом з дня, наступного за днем закінчення терміну проведення камеральної перевірки, у разі якщо камеральна перевірка проведена не була або за результатами проведення перевірки податкове повідомлення-рішення не було надіслано платнику податку у строк, визначений цим Кодексом.

Як убачається з п. 200.12 ст. 200 ПК України, контролюючий орган зобовязаний протягом пяти робочих днів після закінчення перевірки:

або подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету;

або за заявою платника податку до відповідного контролюючого органу зарахувати таку суму в рахунок сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.

У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який протягом пяти робочих днів з дня отримання такої заяви повинен її задовольнити.

Згідно з вимогами п. 200.13 ст. 200 ПК України на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом пяти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

Як вже зазначалося, 12 травня 2016 р. позивачем було подано до відповідача податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2016 р., в якій у рядку 20.2 задекларовано суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в сумі 1 020 239 грн 00 коп. (т. 1 а.с. 14-15).

Разом з податковою декларацією позивачем подано: розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1); довідку про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2); розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3); заяву про повернення суми бюджетного відшкодування (Д4); розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) (т. 1 а.с. 16-20).

У період з 23 травня по 17 червня 2016 р. відповідачем 2 було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за квітень 2016 р., за результатами якої 17 червня 2016 р. складено довідку № 189/15-01/32670436 (т. 1 а.с. 226-231).

У названій довідці зазначено про необхідність проведення документальної позапланової перевірки та про відсутність підтвердження фактів оплати товарів, послуг постачальникам по сумах ПДВ, які були включені до заяви про бюджетне відшкодування, чим було порушено вимоги абз. б п. 200.4 ст. 200 ПК України (т. 1 а.с. 230-231).

Проте, документальну перевірку позивача, про яку йшлося у цій довідці, відповідачем проведено не було.

Крім того, 31 травня 2016 р. відповідачем 2 було направлено до позивача лист про надання інформації (пояснень та їх документального підтвердження) вих. № 95/10/15-01, з приводу заявленої у декларації за квітень 2016 р. суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (т. 1 а.с. 22).

Позивач листом від 15 червня 2016 р. № 15/06-2016 відмовив відповідачу у наданні витребуваних документів з посиланням на те, що при проведенні камеральної перевірки документи первинного бухгалтерського обліку не перевіряються, а перевіряється та аналізується лише наявна податкова звітність (т. 1 а.с. 23-24).

У подальшому, 9 серпня 2016 р. (майже через 2 місяці після закінчення камеральної перевірки), відповідачем 2 було направлено лист про надання інформації (пояснень та їх документального підтвердження) вих. № 47/10/10-25-12/30 контрагенту позивача - ТОВ "СГП ІМ.А.Г. КРАВЧЕНКА", у якому містилася вимога про надання копій документів, що стосуються господарських правовідносин з позивачем у період з 1 по 31 березня 2016 р. (т. 1 а.с. 232-233).

11 серпня 2016 р. ТОВ "СГП ІМ.А.Г. КРАВЧЕНКА" надав відповідачу 2 відповідь та підтверджуючі господарську діяльність з позивачем документи (вх. № 36/10) (т. 1 а.с. 234, т.2 а.с. 8-38).

22 серпня 2016 р. відповідачем 2 було складено додаток № 62/10-25-12/48 до п. 3.5 довідки про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартістьвід 17 червня 2016 р. № 189/15-01/32670436 за квітень 2016 р. (далі - додаток № 62/10-25-12/48), у якому зазначено, що в результаті отриманих матеріалів зустрічних звірок можлива до підтвердження бюджетного відшкодування сума податку на додану вартість за квітень 2016 р. складає 533 300 грн 00 коп. (т. 1 а.с. 237-238).

25 серпня 2016 р. відповідачем 2 було складено висновок про суми відшкодування податку на додану вартість за декларацією від 16 травня 2016 р. № НОМЕР_1 за квітень 2016 р., яким підтверджено бюджетне відшкодування податку на додану вартість у сумі 533 300 грн 00 коп. (т. 1 а.с. 236).

31 серпня 2016 р. відповідачем 2 було складено додаток № 70/10-25-12/76 до п. 3.5 довідки про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за квітень 2016 р. № 189/15-01/32670436 від 17 червня 2016 р. (далі - додаток № 70/10-25-12/76), у якому зазначено, що в результаті отриманих матеріалів зустрічних звірок можлива до підтвердження бюджетного відшкодування сума податку на додану вартість за квітень 2016 р. складає 486 939 грн 00 коп. (т. 1 а.с. 247-248).

14 вересня 2016 р. відповідачем 2 було складено висновок про суми відшкодування податку на додану вартість за декларацією від 16 травня 2016 р. № НОМЕР_1 за квітень 2016 р., яким підтверджено бюджетне відшкодування податку на додану вартість у сумі 486 939 грн 00 коп. (т. 2 а.с. 5).

Наведене свідчить, що стосовно суми бюджетного відшкодування з ПДВ, яка була заявлена позивачем у декларації за квітень 2016 р., відповідачем 2 було складено висновки про суми відшкодування податку на додану вартість лише 25 серпня та 14 вересня 2016 р.

Як вже зазначалося, відповідно до п. 200.12. ст. 200 ПК України контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Враховуючи, що камеральна перевірка була проведена у період з 23 травня по 17 червня 2016 р., відповідач був зобовязаний у пятиденний строк із вказаної дати подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Проте, на порушення вимог зазначеної норми відповідачем 2 у строк, встановлений п. 200.12 ст. 200 ПК України, такого висновку подано не було і лише 25 серпня та 14 вересня 2016 р. він подав висновки про суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за декларацією № НОМЕР_1.

На підтвердження правомірності пропуску п'ятиденного строку відповідач 2 посилався на те, що ним здійснювалися заходи для підтвердження заявленої до бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість.

Проте, чинним податковим законодавством не передбачено вчинення податковим органом таких дій після складання акту за результатами камеральної перевірки.

Згідно з вимогами абз. 2 п. 200.10 ст. 200 ПК України платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування у разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до вимог абз. 3 п. 200.10 ст. 200 ПК України сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою контролюючим органом з дня, наступного за днем закінчення терміну проведення камеральної перевірки, у разі якщо камеральна перевірка проведена не була або за результатами проведення перевірки податкове повідомлення-рішення не було надіслано платнику податку у строк, визначений цим Кодексом.

Як убачається з п. 200.11 ст. 200 ПК України, контролюючий орган має право провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок відємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 р., що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу, за період до 1 січня 2016 року.

Враховуючи, що відповідачами 1,2 податкове повідомлення-рішення стосовно позивача не приймалося та те, що підстав для проведення документальної перевірки позивача у відповідача 2 не було, суд дійшов висновку, що станом на 17 червня 2016 р. сума бюджетного відшкодування мала бути узгодженою.

Крім того, судом не може бути взято до уваги твердження відповідача 2 про неможливість підготовки висновку без додаткових документів, оскільки: чинним податковим законодавством не передбачено виготовлення додатків до акту перевірки через 2 місяці після його складання.

До того ж не знайшло підтвердження посилання відповідача 2 на те, що висновок було підготовлено на підставі додаткових документів, наданих позивачем 26 та 31 серпня 2016 р. та документів, наданих контрагентами на запит відповідача 2, оскільки воно спростовується поданими позивачем доказами.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не було у п'ятиденний строк після закінчення перевірки складено та подано органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дій відповідачів 1,2 в частині порушення права позивача на отримання бюджетного відшкодування згідно хронологічного порядку відповідно до черговості внесення до кожного відповідного реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування по декларації за квітень 2016 р. № НОМЕР_1 у сумі 1 020 239 грн 00 коп., судом встановлено таке.

Позовні вимоги в цій частині обґрунтовані тим, що іншим товариствам, чиї заяви про бюджетне відшкодування були зареєстровані пізніше, ніж заява позивача, було відшкодовано названі суми раніше, ніж позивачу, тобто, з порушенням хронологічного порядку їх відшкодування.

Проте, суд не погоджується з таким твердженням позивача, враховуючи таке.

Згідно з вимогами п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. У такій заяві платник податку зазначає про його відповідність або невідповідність критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.

Відповідно до вимог п. 200.7.1. п. 200.7 ст. 200 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову та митну політику, формує та веде:

а) Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті;

б) Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.

До таких реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування вносяться такі дані:

назва платника податку та його індивідуальний податковий номер;

дата подання заяви на бюджетне відшкодування на рахунок платника у банку, поданої у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (за умови їх подання);

сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, зазначена у кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (за умови їх подання);

дата узгодження контролюючим органом суми бюджетного відшкодування за кожною заявою;

дата висновку, направленого до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, із зазначенням суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню;

дата та номер податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням (у разі подання) уточнюючого розрахунку, неузгоджена контролюючим органом;

дата початку оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, що оскаржується;

дата закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, узгоджена за результатами оскарження;

дата та сума повернення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку.

Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до відповідного Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Порядок ведення та форма реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Як убачається з п. 200.7.2 п. 200.7 ст. 200 ПК України, повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до кожного відповідного Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Тобто, названою нормою передбачено повернення саме узгоджених сум бюджетного відшкодування в хронологічному порядку.

Проте, дата узгодження суми бюджетного відшкодування іншими платниками податку, у даному конкретному випадку, не є предметом дослідження в межах даної адміністративної справи.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що і було зроблено позивачем в частині позовних вимог, викладених у п. 2 прохальної частини заяви про зміну (уточнення) позовних вимог.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що і було зроблено відповідачами 1,2 в частині позовних вимог, викладених у п. 3 прохальної частини заяви про зміну (уточнення) позовних вимог.

Крім того, при вирішенні справи судом враховано, що відповідач 2 є структурним підрозділом відповідача 1, а отже, рішення, прийняте щодо суб'єкта владних повноважень, який наділений повноваженням щодо прийняття рішення в межах компетенції, є обов'язковим для його структурних підрозділів.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, зокрема, викладених у п. 2 прохальної частини заяви про зміну (уточнення) позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як убачається з ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь позивача у сумі 1378 грн 00 коп.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Яготинського відділення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області щодо неподання протягом п'яти робочих днів з дня закінчення камеральної перевірки органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням узгодженої суми бюджетного відшкодування товариству з обмеженою відповідальністю "Манад" () у сумі 1 020 239 грн 00 коп. за декларацією за квітень 2016 р. № НОМЕР_1.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Манад" судові витрати у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.