Справа № 712/10319/16-а
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Чаку Є.В.

Мєзєнцева Є.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу старшого державного інспектора сільського господарства в Черкаській області Дрозденко Володимира Ілліча на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до старшого державного інспектора сільського господарства в Черкаській області Дрозденко Володимира Ілліча про оскарження дій та рішень суб'єкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 жовтня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_4 до старшого державного інспектора сільського господарства в Черкаській області Дрозденко Володимира Ілліча про оскарження дій та рішень суб'єкта владних повноважень - задоволено.

Визнано протиправним припис старшого державного інспектора сільського господарства Державної інспекції сільського господарства у Черкаській області № 000354 від 08 серпня 2016 року про усунення порушення земельного законодавства та неправомірними дії по його внесенню.

Скасовано постанову № 000222 від 23 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.188-5 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та постанови нову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04 квітня 2016 року набув у власність житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті своєї матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та за життя успадкувала вказане домоволодіння після смерті чоловіка ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Нині належний позивачу житловий будинок з надвірними спорудами згідно з технічним паспортом розташовані на земельній ділянці площею 496 кв.м, в тому числі 71 кв.м було виділено попередньому власнику рішенням виконкому Золотоніської міської ради № 1042 від 26 грудня 1996 року «Про встановлення межі по фактичному користуванню домоволодіння АДРЕСА_1».

Рішенням виконкому Золотоніської міської ради від 19 грудня 2002 року було скасоване рішення виконкому Золотоніської міської ради № 1042 від 26 грудня 1996 року.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 08 листопада 2004 року відмовлено у задоволенні позову Золотоніської міської ради до ОСОБА_6 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Рішенням Золотоніської міської ради від 20 березня 2006 року № 51-53-4 було скасоване рішення від 19 грудня 2002 року та постановлено рахувати за домоволодінням по АДРЕСА_1 ділянку площею 561 кв.м згідно рішення № 1042 від 26 грудня 1996 року.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду від 18 березня 2013 року, залишеною без зміни ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2015 року за позовом прокурора визнане незаконним та скасоване рішення виконкому № 1042 від 26 грудня 1996 року. За скаргою позивача відкрито касаційне провадження.

Відповідно до наданого відповідачем акту від 12 березня 2016 року паркан, що перекривав АДРЕСА_1 був демонтований, проте, позивачем відновлено самовільне перегородження парканом проїзду, про що складений акт від 23 березня 2016 року.

03 червня 2016 року позивач звернувся до міської ради з заявою про надання дозволу на розробку технічної документації щодо приватизації ділянки 496 кв.м. Вказана заява повернута без розгляду листом 15 липня 2016 року.

В липні 2016 року посадовою особою відповідача була проведена перевірка щодо дотримання позивачем вимог земельного законодавства, під час якої був складений акт про виявлення порушення земельного законодавства щодо самовільного зайняття ділянки площею 71 кв.м в межах згідно технічної документації ДП «Центр ДЗК» за 2013 рік.

13 липня 2016 року відповідачем було винесено припис про усунення порушення у вигляді самовільного зайняття земельної ділянки в строк до 29 липня 2016 року.

08 серпня 2016 року державним інспектором було повторно внесено аналогічний припис про усунення порушення законодавства та постановою від 23 серпня 2016 року позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за невиконання припису від 13 липня 2016 року за статтею 188-5 КУпАП України.

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (надалі - Закон України № 963) визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 459/2011 затверджено Положення про Державну інспекцію сільського господарства України (далі Положення про Держсільгоспінспекцію України).

Пунктом 1 та 6 вказаного Положення передбачено, що Державна інспекція сільського господарства України (Держсільгоспінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Держсільгоспінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи - державні інспекції сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах.

До повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належить здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, зокрема в частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю (п. «а» абзац 1 статті 6 Закону України № 963).

Відповідно до положень статті 244 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням законодавства у сфері використання та охорони земель і порядку та умов ведення насінництва та розсадництва, правил технічної експлуатації самохідних сільськогосподарських машин і правил техніки безпеки під час їх експлуатації (статті 52 - 534, 54 - 56, 1041, 108 та 1885).

Від імені зазначеного органу розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право, зокрема, старші державні інспектори сільського господарства, державні інспектори сільського господарства - штраф на громадян до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту 4 Положення про Держсільгоспінспекцію України Держсільгоспінспекція України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Стаття 10 Закону України № 963 визначає повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель. У відповідності до зазначеної статті, державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: - безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; - складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; - давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень.

Відповідно до статті 188-5 КУпАП невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов'язків тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від дев'яти до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п'ятнадцяти до сорока п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, позивач спірною постановою був притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке полягало у невиконані припису про усунення порушення від 13 липня 2016 року щодо звільнення самовільно зайнятої ділянки 71 кв.м, продовження користування якою позивачем було підставою для внесення повторно аналогічного припису 08 серпня 2016 року.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначав, що законність припису про усунення порушення від 13 липня 2016 року позивачем була оспорена до суду (справа № 712/9165/16-а) та на момент розгляду 23 серпня 2016 року адміністративної справи рішення по цій справі прийнято не було. Разом з тим, наведена обставина не звільняє відповідача вій обов'язку здійснювати свої повноваження, реагувати на порушення законодавства та приймати відповідні рішення.

Крім того, відповідно до ч.1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання: при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанови. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщання про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, 23 серпня 2016 року розгляд адміністративної справи відбувався у відсутність позивача, спірна постанова була надіслана позивачу засобами поштового зв'язку, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, останній відмовився від надання пояснень про його складанні.

Однак, позивач наполягає на тому, що в порушення вимог наведених вище норм, доказів своєчасного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи відповідачем до розгляду справи судом першої інстанції не долучено. При цьому, наданий відповідачем реєстр поштових відправлень не містить відмітки про дату передачі повідомлення про розгляд справи підприємству поштового зв'язку для направлення позивачу.

Колегія суддів з такими доводами не погоджується та зазначає, що в справі містяться повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення, направлені на адресу ОСОБА_4, зворотні рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, що свідчать про отримання позивачем відповідного листа, а також реєстр відправленої кореспонденції від серпня 2016 року. В реєстрі зазначено вихідний номер документа, який збігається з вихідним номером повідомлення від 09 серпня 2016 року, що також підтверджує повідомлення позивача про розгляд справи про адмінправопорушення.

Разом з апеляційною скаргою на постанову старшим державним інспектором сільського господарства в Черкаській області Дрозденко В.І. було подано заперечення на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 жовтня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про залучення до участі у справі третьої особи на стороні відповідача (в порядку статті 53 КАС України).

Розглянувши дане заперечення, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні клопотання, з огляду на таке.

Так, відповідно до норм статті 53 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача у будь-який час до закінчення судового розгляду, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов'язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з ініціативи суду. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Питання про вступ до участі у справі третіх осіб вирішується ухвалою. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

ОСОБА_7 клопотання про залучення до участі у справі третьої особи на стороні відповідача мотивувала тим, що перевірка відповідачем дотримання позивачем законодавства проводилась за її заявою щодо створення перешкод у користування земельною ділянкою, тому рішення у справі може вплинути на її права та інтереси відносно користування землею загального користування.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що третіми особами визнаються учасники адміністративного процесу, які вступають у вже порушену в суді адміністративну справу між сторонами для захисту особистих прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин. Треті особи мають юридичний інтерес в результатах розгляду судом справи. Це пов'язано з тим, що рішення, прийняте судом у справі, може вплинути на правове становище цих осіб.

Підставою виникнення юридичного інтересу в третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, є її допроцесуальний зв'язок з однією із сторін адміністративної справи, в яку вона вступає. При вирішенні питання про вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, суд повинен перевірити існування між цією особою та однією з сторін правових відносин і можливість впливу рішення суду по справі між сторонами на цю особу. Треба зазначити, що постановлене судом рішення по справі за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, може наперед вирішити наслідки взаємовідносин між сторонами та цими третіми особами, тобто вплинути на їх права та обов'язки щодо однієї з сторін.

Як вбачається з апеляційної скарги відповідача, мотивуючи необхідність залучення третьої особи, він вказую, що спір є громадським, оскільки зачіпаються права та інтереси територіальної громади, зокрема, ОСОБА_7 щодо користування проїжджою частиною АДРЕСА_1, наразі самовільно перегородженою позивачем.

Проте, в даному провадженні розглядається спір щодо законності застосування старшим державним інспектором сільського господарства владних повноважень при винесенні припису від 08 серпня 2016 року № 000354 щодо усунення ОСОБА_4 порушень земельного законодавства та постанови від 23 серпня 2016 року № 000222 про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 170 грн. Тобто, даний позов є публічно-правовим, стосується індивідуальної відповідальності позивача та не може зачіпати права та інтереси заявника ОСОБА_7

Відтак, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що клопотання про залучення третьої особи на стороні відповідача не підлягає задоволенню.

Враховуючи фактичні обставини справи та доведеність відповідачем правомірності винесення оскарженого рішення, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача.

Отже при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, що призвело до невірного по суті вирішення справи.

Згідно статті 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу старшого державного інспектора сільського господарства в Черкаській області Дрозденко Володимира Ілліча - задовольнити частково.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 жовтня 2016 року - скасувати та ухвалити нову.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до старшого державного інспектора сільського господарства в Черкаській області Дрозденко Володимира Ілліча про оскарження дій та рішень суб'єкта владних повноважень - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Судді

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.