Справа № 806/2487/16
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року м.Житомир справа № 806/2487/16

категорія 8.3.11

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання Коваль О.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

встановив:

23 листопада 2016 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 із позовом до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (далі - Житомирська ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28 липня 2016 року №50746-13.

У позовній заяві ОСОБА_3 вказав, що 8 серпня 2016 року ним було отримано податкове повідомлення-рішення від 28 липня 2016 року №50746-13 про сплату транспортного податку у розмірі 25000 грн 00 коп. за 2016 рік. Просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Житомирської ОДПІ від 28 липня 2016 року №50746-13.

Ухвалами судді Житомирського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив адміністративний позов задовольнити, з підстав, що зазначені у позовній заяві. В обґрунтування позовних вимог пояснив, з посиланням на норми статті 267 Податкового кодексу України, що легковий автомобіль позивача TOYOTA HIGHLANDER, 2013 року випуску, обєм двигуна 3456 куб. см має меншу вартість ніж 1033500 грн 00 коп., а саме 683585 грн 75 коп., тобто нижчу, за якою вказаний легковий автомобіль міг би стати обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, а тому представник позивача вважає, що податкове повідомлення-рішення Житомирської ОДПІ від 28 липня 2016 року №50746-13 прийнято з порушенням вимог чинного законодавства і підлягає скасуванню.

Представник відповідача у судовому засіданні проти заявлених вимог заперечував та просив у задоволенні позову відмовити з підстав, що викладені у запереченнях на адміністративний позов (а.с.18-21). В обґрунтування заперечень пояснив, що позивач в силу статті 267 Податкового кодексу України є платником транспортного податку, а наявний у нього на праві власності автомобіль є об'єктом оподаткування транспортним податком. Відповідно до пункту 267.4 статті 267 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 грн 00 коп., тому, на переконання представника відповідача, на позивача правомірно покладено обов'язок сплатити податкове зобов'язання з транспортного податку у розмірі 25000 грн 00 коп. Крім того, представник відповідача пояснив, що фізична особа платник податку ОСОБА_3 не звертався до Житомирської ОДПІ з письмовою заявою про проведення звірки даних щодо нарахованої суми податку та не надав документів до розгляду скарги, що впливають на середньо ринкову вартість легкового автомобіля.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що у власності ОСОБА_3 перебуває легковий автомобіль TOYOTA HIGHLANDER, 2013 року випуску, з обємом циліндрів двигуна 3456 куб. см, державний номер НОМЕР_1, рік випуску автомобіля 2013 року, дата здійснення реєстраційної дії 26 липня 2013 року, що підтверджується технічним паспортом на автомобіль САТ 077374 (а.с.28).

28 липня 2016 року Житомирською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення №50746-13, яким позивачу нараховано податкове зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб на суму 25000 грн 00 коп. за податковий період 2016 рік (а.с.7).

Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач оскаржив його в адміністративному порядку шляхом направлення 11 серпня 2016 року відповідної скарги до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

30 серпня 2016 року до позивача звернулась посадова особа Житомирської ОДПІ з проханням надати додатково копію технічного паспорта та фотознімок показання пробігу автомобіля. Вищевказані документи були подані позивачем на вимогу Житомирської ОДПІ (а.с.9, 13).

30 серпня 2016 року Житомирською ОДПІ прийнято рішення про продовження строку розгляду скарги, оскільки були надані додаткові документи (а.с.14).

7 жовтня 2016 року позивач отримав рішення Головного управління Державної фіскальної служби від 3 жовтня 2016 року №627/14/06-30-10-01-01 про результат розгляду первинної скарги, яким позивачу відмовлено у задоволенні скарги та відповідно у скасуванні податкового повідомлення-рішення від 28 липня 2016 року №50746-13, як підставу відповідач зазначив, що позивач нібито не скористався своїм правом на здійснення звірки даних (а.с.10-11).

Надаючи правову оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню, суд виходить із наступного.

1 січня 2016 року набрав чинності Закон України від 24 грудня 2015 року №909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» (далі Закон України №909-VIII) яким викладено у новій редакції статтю 267 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно з абзацом першим підпункту 267.2.1 пунтку 267.2 статті 267 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (підпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України).

Отже, об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року, тобто понад 1033500 грн (1378 грн х 750).

Середньоринкова вартість автомобілів у відповідності до абзацу другого підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Як вбачається із роздруківки з офіційного веб-сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, середньоринкова вартість транспортного засобу Toyota Highlander, рік випуску 2013, пробіг 63659 км на 10 жовтня 2016 року становить 683585 грн 75 коп. (а.с.12).

Отже, середньоринкова вартість транспортного засобу, власником якого є позивач, становить менше 750 розмірів мінімальної заробітної плати встановленої на 1 січня 2016 року.

Судом додатково перевірено вартість транспортного засобу позивача станом на час розгляду справи та зроблено витяг з офіційного веб-сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України відповідно до якого на 20 грудня 2016 року вартість автомобіля позивача становить 741537 грн 85 коп., що є значно менше ніж 750 мінімальних заробітних плат встановлених на 1 січня 2016 року.

Відповідач не надав до суду власного розрахунку вартості транспортного засобу позивача на підставі якого було прийняте податкове повідомлення-рішення і у судовому засіданні повідомив, що не може надати такого розрахунку.

На підставі наведеного, враховуючи те, що ОСОБА_3 є власником транспортного засобу, середньоринкова вартість якого становить менше 750 розмірів мінімальної заробітної плати, суд приходить до висновку, що його легковий автомобіль не є об'єктом оподаткування транспортним податком відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, а тому, визначення позивачу суми податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за податковий період 2016 року у розмірі 25000 грн 00 грн. не відповідає положенням Податкового кодексу України та є протиправним, а відтак оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 28 липня 2016 року №50746-13 підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення від 28 липня 2016 року №50746-13 про визначення ОСОБА_3 грошового зобовязання зі сплати транспортного податку у розмірі 25000 грн 00 коп. за 2016 рік., а тому суд задовольняє адміністративний позов.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області №50746-13 від 28 липня 2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_3 551 грн 20 коп. на відшкодування судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області.

Постанова набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 22 грудня 2016 р.