Справа № 820/533/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 грудня 2016 р. № 820/533/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача ГУ Держгеокадастру у Харківській області - ОСОБА_2,

представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_4
до Управління Держгеокадастру у Куп'янському районі Харківської області, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Виконавчого комітету Куп'янської міської ради, третя особа ОСОБА_5
про скасування рішення, наказу та державної реєстрацій, зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить скасувати рішення державного реєстратора Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської області ОСОБА_6 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку із кадастровим номером :03:000:0104 площею 32,5752 га за державою, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 07, дата державної реєстрації 25.09.2014р., номер запису про право власності 7137258; зобовязати Купянське міськрайонне управління юстиції Харківської області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку із кадастровим номером :03:000:0104 площею 32,5752 га, зареєстрованого за державою, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 07, дата державної реєстрації 25.09.2014р., номер запису про право власності 713725; скасувати наказ Головного управління Держземагентства у Харківській області від 03.10.2014р. щодо передачі земельної ділянки із кадастровим номером :03:000:0104 площею 32,5752 га ОСОБА_5 в тимчасове користування для ведення фермерського господарства; скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером :03:000:0104 площею 32,5752 га, зареєстровану на підставі проведення інвентаризації земель під час здійснення землеустрою ТОВ «Ліс-Інформ» 01.11.2013р.; зобовязати Управління Держгеокадастру у Купянському районі Харківської області закрити поземельну книгу, відкриту на земельну ділянку із кадастровим номером :03:000:0104 площею 32,5752 га.

Ухвалою суду від 06.06.2016р. відповідача - Купянське міськрайонне управління юстиції Харківської області, замінено на відповідача - Виконавчий комітет Купянської міської ради як неналежного.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в жовтні 2013 року він отримав дозвіл на розроблення документації з землеустрою земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га, розташованої за межами с. Синьківка Купянського району Харківської області за рахунок земель державної власності для ведення особистого селянського господарства. Коли проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки було розроблено, позивач дізнався, що вказана земельна ділянка знаходиться в межах сформованої земельної ділянки з кадастровим номером :03:000: 0104 та вона 03.10.2014р. передана ОСОБА_5 в тимчасове користування для ведення фермерського господарства. Земельна ділянка перебуває у державній власності, право власності зареєстровано 25.09.2014р. Позивач вказує, що в звязку з наведеними обставинами він позбавлений можливості реалізувати своє право приватизувати земельну ділянку, дозвіл на розроблення проекту відведення якої отримано ним раніше, а державна реєстрація земельної ділянки, право власності на яку було зареєстровано за державою 25.09.2014р. була здійснена після надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов з підстав та мотивів, викладених в позовній заяві, з урахуванням наданих до суду міркувань.

Відповідачі та третя особа у справі позов не визнали та надали суду заперечення, згідно яких зазначили, що на час прийняття рішення про надання в оренду земельної ділянки ОСОБА_5, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області мало компетенцію щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб у межах області.

При цьому, надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої у Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення, здійснюється без складення документації із землеустрою.

Саме таким чином за клопотанням ОСОБА_5 йому було надано спірну земельну ділянку в тимчасове користування. Земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0104 була зареєстрована 01.11.2013р. державним кадастровим реєстратором в Державному земельному кадастрі на підставі заяви Головного управління Держгеокадастру у Харківській області за відсутності підстав для відмови в такій державній реєстрації.

У судовому засіданні представники відповідача та третьої особи заперечували проти задоволення позову.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у вересні 2013 року позивач звернувся до Головного управління Держземагенства у Харківській області з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок запасу земель сільськогосподарського призначення, розташовану за межами населеного пункту на території Петропавлівської сільської ради Купянського району Харківської області для подальшого надання у власність (а.с. 9 том 1).

Наказом Головного управління Держземагенства у Харківській області від 10.10.2013р. № ХА/:03:000/00000187 (а.с. 12 том 1) позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами с. Синьківка Купянського району Харківської області орієнтовним розміром 2,0000 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (ріллі) для ведення особистого селянського господарства. Згідно пункту 2 вказаного наказу розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог статей 186, 186-1 Земельного кодексу України.

18.11.2013р. розпорядженням Купянської районної державної адміністрації Харківської області № 537 (а.с. 173, том 1) затверджено розроблені технічні документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на територіях сільських рад Купянського району Харківської області, в тому числі, Петропавлівської сільської ради Купянського району Харківської області загальною площею земельних ділянок 369,0538 га.

Згідно заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.09.2014р., поданої Головним управлінням Держземагентства у Харківській області до Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с. 163, том 1), 26.09.2014р. державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_6 прийнято рішення № 16081836 (а.с. 179, том 1) про державну реєстрацію прав, згідно якого проведено державну реєстрацію права власності земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0104, розташованої: Харківська область, Купянський район, Петропавлівська сільська рада.

В звязку із зазначеним суд зауважує, що державна реєстрація прав власності на спірну земельну ділянку проведена з урахуванням технічної документації із землеустрою земельних ділянок на територіях відповідних сільських рад Купянського району Харківської області в порядку розмежування земель державної та комунальної власності.

Розпорядження Купянської районної державної адміністрації Харківської області № 537 від 18.11.2013р., яким технічна документація із землеустрою земельних ділянок була затверджена, позивачем не оскаржується та воно було чинним і на момент вчинення реєстраційних дій, які позивачем оскаржуються в даній справі.

Суд зазначає, що відповідно до відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяжень.

Як встановлено судом, на момент звернення Головного управління Держземагентства у Харківській області до Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської області з заявою про реєстрацію прав та їх обтяжень щодо спірної земельної ділянки, не існувало підстав для відмови у здійсненні такої реєстрації, в чому державний реєстратор пересвідчився шляхом здійснення консолідованих пошуків інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави. Про вчинення цих дій свідчать копії відповідних Витягів, надані до суду у складі реєстраційної справи 07 (а.с. 161-182 том 1).

Також суд зауважує, що на час прийняття рішення про реєстрацію власності на спірну земельну ділянку 26.09.2014р. у позивача не виникло право власності або право користування щодо неї, яке б могло слугувати підставою для відмови у державній реєстрації права власності держави щодо неї та могло бути враховано державним реєстратором при вирішенні питання про прийняття рішення щодо реєстрації прав власності. Надані позивачем до суду докази цієї обставини не спростовують.

За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати порушеними права позивача в звязку з прийняттям оскаржуваного рішення державного реєстратора Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської області ОСОБА_6 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку із кадастровим номером :03:000:0104, площею 32,5752 га за державою, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 07, дата державної реєстрації 25.09.2014р., номер запису про право власності 7137258.

Щодо позовних вимог про скасування наказу Головного управління Держземагентства від 03.10.2014р. № 2407- СГ, згідно якого ОСОБА_5, в числі інших, було надано в оренду земельну ділянку, на отримання у власність якої претендує позивач, суд зазначає наступне.

Згідно вказаного наказу Головного управління Держземагентства від 03.10.2014р. № 2407- СГ (а.с. 57), на підставі заяви ОСОБА_5 від 30.09.2014р., йому, серед інших, надано в оренду земельну ділянку із кадастровим номером :03:000:0104, площею 32,5752 га, для ведення фермерського господарства.

Суд зауважує, що відповідно до п. 3 Положення про Головне управління Держземагентства Харківської області (станом на час прийняття оскаржуваного наказу) його завданням була реалізація повноважень Держземагентства України на території Харківської області.

Згідно з п. 4.28. Положення про Головне управління (на час винесення оскаржуваного наказу), до компетенції останнього належала передача відповідно до закону земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб у межах області.

На підставі наведеного, Головне управління Держземагентства у Харківській області, відповідно до статті 122 Земельного кодексу України, у жовтні 2014 року було наділене повноваженнями з передачі у власність або в користування для всіх потреб, земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах області.

Статтею 123 Земельного кодексу України передбачений порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, а для ведення фермерського господарства - з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про фермерське господарство».

Вказаною статтею передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною ОСОБА_7 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

При цьому, відповідно до вимог ч. 2 статті 134 Земельного Кодексу України, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Оскільки в даному випадку надання в оренду земельної ділянки ОСОБА_5 здійснювалось без здійснення її цільового призначення (ведення фермерського господарства) та без зміни меж, така передача в оренду була здійснена без складення документації із землеустрою, що є цілком законним.

Судом встановлено, що позивач вбачає порушення своїх прав в звязку із прийняттям рішення про реєстрацію прав на спірну земельну ділянку та прийняттям оскаржуваного наказу Головного управління Держземагентства від 03.10.2014р. № 2407- СГ в тому, що він позбавлений права на отримання земельної ділянки у власність в порядку безоплатної приватизації. При цьому, він ототожнює земельну ділянку із кадастровим номером :03:000:0104 площею 32,5752 га. з земельною ділянкою, дозвіл на розроблення документації з землеустрою якої йому було надано.

В звязку із цим суд зазначає, що порядок передачі громадянам земельних ділянок із земель державної та комунальної власності в порядку безоплатної приватизації встановлений статтею 118 Земельного кодексу України.

Так, згідно вказаної статті громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_7 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_7 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (частина 6 статті 118 ЗК України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. (частина 7 статті 118 ЗК України).

Питання сто воно передачі земельної ділянки у власність громадянина вирішується після отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (частина 9 статті 118 ЗК України).

Погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки здійснюється відповідно до вимог статей 186, 186-1 Земельного кодексу України.

Аналізуючи наведений порядок передачі громадянам земельних ділянок із земель державної та комунальної власності для ведення фермерського господарства або особистого селянського господарства, що мало місце в даному випадку, суд доходить висновку, що саме по собі надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є самостійною підставою для надання земельної ділянки у власність громадянина. Вказаний проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки має бути погоджений згідно встановленого порядку, а самою метою його здійснення, крім іншого, є визначення точних меж земельної ділянки, що відводиться.

При цьому, за змістом перелічених норм Земельного кодексу України не встановлено обмежень стосовно надання лише одного дозволу одній особі на розроблення документації із землеустрою по відведенню конкретної земельної ділянки, та, навіть, сама розроблена документація не спричиняє надання земельної ділянки у власність.

В даній справі судом встановлено, що розроблений на замовлення позивача проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не був погоджений у звязку з тим, що земельна ділянка, на яку він був розроблений, знаходиться в межах іншої земельної ділянки, яка пройшла формування та реєстрацію в Державному земельному кадастрі та формування іншої земельної ділянки не є можливим.

Позивачем згідно його позовних вимог питання про оскарження фактичної відмови у погодженні розробленої на його замовлення технічної документації із землеустрою по відведенню земельної ділянки, поданий ним до Управління Держземагентства у Купянському районі не ставиться, хоча оскаржуються підстави, на які посилалося вказане Управління при наданні такої відмови.

У звязку із викладеним суд зазначає, що будь-яке рішення чи дії субєкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні обєктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до п. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення субєкта владних повноважень на може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, перевіривши оскаржувані в даній справі рішення відповідачів з урахуванням наведеної норми, суд дійшов висновку, що відповідачами при їх прийнятті вірно застосовано норми чинного законодавства при повному та правильному встановленні всіх дійсних обставин справи, в звязку з чим у суду відсутні підстави для їх скасування.

Також, в звязку з наведеним відсутніми є підстави про задоволення позовних вимог про зобовязання внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку із кадастровим номером :03:000:0104 площею 32,5752 га, зареєстрованого за державою, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 07, дата державної реєстрації 25.09.2014р., номер запису про право власності 713725; скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки із кадастровим номером :03:000:0104 площею 32,5752 га, зареєстровану на підставі проведення інвентаризації земель під час здійснення землеустрою ТОВ «Ліс-Інформ» 01.11.2013р., а також зобовязання закрити поземельну книгу, відкриту на земельну ділянку із кадастровим номером :03:000:0104 площею 32,5752 га., оскільки вони є похідними від позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та наказу про надання земельної ділянки в оренду, незаконність яких судом не встановлена.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 11, 12, 52, 55, 160-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Управління Держгеокадастру у Куп'янському районі Харківської області, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Виконавчого комітету Куп'янської міської ради, третя особа: ОСОБА_5 про скасування рішення, наказу та державної реєстрацій, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 23 грудня 2016 року.

Суддя Панченко О.В.