Справа № П/811/1376/16
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року Справа № П/811/1376/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Хилько Л.І.

за участю секретаря судового засідання Подкопаєвої Д.В.

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача 1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (далі відповідач-1), Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області №5 (далі відповідач-2), третя особа: Кіровоградська міська організація профспілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України професійної спілки органів внутрішніх справ України, про скасування рішення, поновлення на службі, оплату за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить:

- визнати протиправними дії відповідача-1, що виразились в порушенні ним вимог Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС від 17.11.2015 року №1465, при організації та проведення атестування позивача;

- визнати протиправним рішення відповідача-1, в частині включення позивача до списку поліцейських, які підлягають атестуванню;

- визнати протиправними дії відповідача-1 щодо проведення атестування позивача;

- визнати незаконним, нечинним та скасувати рішення (висновок) відповідача-2 від 09.08.2016 року та зазначене в розділі IV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа, а саме "4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", яке прийняте стосовно позивача;

- визнати протиправними дії відповідача-1 щодо звільнення позивача відповідно до наказу №199 о/с від 25.08.2016 р. за п.5 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію";

- визнати нечинним та скасувати наказ відповідача-1 №199 о/с від 25.08.2016 р., в частині звільнення позивача зі служби в поліції;

- збов'язати відповідача-1 поновити позивача на посаді начальника сектору Вільшанського відділення поліції Голованівського відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області;

- стягнути з відповідача-1 на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 25 серпня 2016 року до дати винесення судового рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 був звільнений з посади начальника сектору Вільшанського відділення поліції Голованівського відділу поліції Національної поліції в Кіровоградській області (через службову невідповідність займаній посаді). Підставою звільнення послугував висновок атестаційної комісії №5 ГУ НП у Кіровоградській області від 04 серпня 2016 року, яким ОСОБА_1 визнано таким, що не відповідає займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Позивач вважає таке звільнення зі служби в поліції протиправним, що відображено у наказі Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 25.08.2016р. №199 о/с "По особовому складу", оскільки атестаційною комісією не наведено обов'язкових критеріїв, зазначених у пункті 16 розділу ІV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, які б свідчили про його службову невідповідність. Вказує, що рішення атестаційної комісії є суб'єктивним, атестацію проведено з незрозумілим підходом до оцінювання його особистих, ділових та професійних якостей, без жодної мотивації прийнятого рішення, так само позивач наголошує, що у відповідача не було жодних правових підстав включати його до списків поліцейських, які підлягають атестуванню.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в адміністративному позові, та просив його задовольнити.

Відповідачем-1 до суду подано заперечення на позовну заяву, за якими позов ним не визнається у повному обсязі. Такі заперечення мотивовано тим, що оскільки атестація працівників Національної поліції проводилася на підставі "Інструкції про порядок проведення атестації поліцейських", затвердженої наказом МВС України №1465 від 17.11.2015 року, норми якої відповідач не порушував та діяв в межах наданих йому повноважень цією Інструкцією та Законом України "Про Національну поліцію". Законодавець наділив керівника поліції повноваженнями по прийняттю рішення про проведення атестування поліцейських, у тому числі для вирішення питання про звільнення зі служби через службову невідповідність, що є його дискреційним повноваженням, передбаченим Законом. При цьому, ані Закон України Про Національну поліцію, ані Інструкція про проведення атестування поліцейських не містять особливих умов або обмежень по прийняттю керівником такого рішення, а також періоду часу між проведенням атестування. Наказом Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 11.02.2016 р. №70 призначено проведення атестування поліцейських ГУНП в Кіровоградській області та підпорядкованих підрозділів, однак рішення про проведення атестування, оформлене наказом позивачем в установленому законом порядку не оскаржувалося, що, на думку представника відповідача-1, свідчить про згоду позивача з цим рішенням.

Представник відповідача-1 наголошує на тому, що позивач сам прийняв рішення про атестування, оскільки зареєструвався в єдиній централізованій відомчій телекомунікаційній мережі. За результатами атестування членами атестаційної комісії прийнято рішення (висновок) про не відповідність позивача займаній посаді, в зв'язку з низьким рівнем теоретичних знань, який виражається у відсутності теоретичних знань нормативної бази, низький рівень професійних якостей, який виражається у низькому рівні мотивації до вдосконалення службової діяльності, низькі показники тестування загальних навичок та здібностей, що виражається у набраній низькій кількості балів при проходженні тестування (а.с.199-206).

Так само, у судовому засіданні представник відповідача-1 просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідач-2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, правом додати пояснення чи заперечення стосовно позовних вимог не скористався.

Представник третьої особи позовні вимоги позивача підтримав, та просив їх задовольнити, пояснивши, що згоди на звільнення ОСОБА_1 Кіровоградська міська організація профспілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України професійної спілки органів внутрішніх справ України не давала.

Відповідно до частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів частини шостої статті 103 Кодексу адміністративного судочинства України, складення постанови у повному обсязі було відкладено до 19 грудня 2016 року із проголошенням вступної та резолютивної частини постанови в тому самому судовому засіданні, в якому закінчився розгляд справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 07 квітня 2008 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, що підтверджується копією послужного списку (а.с.129-136).

Згідно із наказом Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області від 07 листопада 2015 року №17 о/с По особовому складу відповідно до пунктів 9, 12 розділу ХІ Закону України Про Національну поліцію старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1, як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ України, призначено начальником сектору Вільшанського відділення поліції Голованівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області з присвоєнням йому спеціального звання старший лейтенант поліції (а.с.70).

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області від 11.02.2016 року №70 Про організацію проведення атестування особового складу Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України Про Національну поліцію та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17 листопада 2015 року №1465, наказано, зокрема, провести атестування поліцейських Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області та підпорядкованих підрозділів атестаційними комісіями, починаючи з 15 лютого 2016 року, створити атестаційні комісії №№ 1-7, погодити з керівництвом Національної поліції України їх персональний склад та подати на затвердження, а керівникам відділів поліції, структурних і підпорядкованих підрозділів Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області наказано скласти списки поліцейських області, які підлягають атестуванню, підготувати атестаційні листи на поліцейських, які підлягають атестуванню, підготувати для надання на засідання атестаційної комісії додаткові матеріали щодо проходження служби поліцейськими, довести до відома поліцейських інформацію про час та місце проведення засідань атестаційної комісії та забезпечити їх прибуття у разі необхідності (а.с.72).

Наказом Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області від 08 липня 2016 року №432 Про затвердження персонального складу атестаційних комісій Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області, затверджено персональні склади атестаційних комісій, в тому числі, атестаційної комісії №5 Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області (а.с.71).

Як вбачається із розділів І - ІІІ атестаційного листа на ОСОБА_1, старшим лейтенантом поліції начальником сектору Вільшанського відділення поліції Голованівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області 08 липня 2016 року, позивач за період проходження служби характеризується виключно із позитивної сторони, згідно із висновком прямого керівника - в.о. заступника начальника Вільшанського відділення поліції Голованівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області займаній посаді відповідає, позивач пройшов тестування на застосування загальних навичок (набравши 22 бали із 60 можливих) та професійне тестування (набравши 34 балів із 60 можливих) (а.с.106, зворот).

З рішення атестаційної комісії №5 Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області, оформленого протоколом ОП № 15.00024204.0030582 від 04 серпня 2016 року, вбачається, що членами атестаційної комісії було досліджено атестаційний лист та інші матеріали, які було зібрано на особу, яка проходить атестування, а саме: декларація про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України Про очищення влади, інформацію з відкритих джерел, та особі, яка проходить атестування, були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше (а.с.107-108).

За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення головою атестаційної комісії поставлено на голосування рішення займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, яке підтримано за результатами головування: за - 5, проти - 0 (а.с.106-107).

Висновок атестаційної комісії було внесено до розділу ІІІ атестаційного листа позивача 04 серпня 2016 року та ознайомлено із ним ОСОБА_1 09 серпня 2016 року (а.с.106, зворот).

На підставі вищевказаного атестаційного листа 25 серпня 2016 року т.в.о. начальника Головного управління полковником поліції ОСОБА_3 було винесено наказ №199 о/с "По особовому складу", яким звільнено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (М-067602) начальника сектору Вільшанського відділення поліції Голованівського відділення поліції Головного управління Національної поліції в області (а.с.110).

Не погодившись з вказаним висновком Атестаційної комісії №5 Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області та наказом №199 о/с "По особовому складу", вважаючи їх протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Відповідно до частин першої, шостої статті 6 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори, зокрема: спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктами 15, 20, 21 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 року №1465, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 року за №1445/27890 (далі Інструкція №1465), визначено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення. У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу.

Згідно із пунктами 12 - 14 розділу VI (Апеляційні атестаційні комісії) Інструкції №1465 апеляційна атестаційна комісія на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, шляхом відкритого голосування приймає рішення про відхилення скарги поліцейського або скасовує висновок відповідної атестаційної комісії та приймає новий висновок. Рішення апеляційної атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів апеляційної атестаційної комісії. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови апеляційної атестаційної комісії. Рішення апеляційної атестаційної комісії оформляються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, мотиви прийнятого рішення. Протокол підписує головуючий і члени комісії, які брали участь у прийнятті рішення. Висновки апеляційної атестаційної комісії заносяться до атестаційного листа, який підписують голова та секретар комісії, та протягом 5 робочих днів надсилаються для обов'язкового негайного виконання керівнику, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

На думку суду, оскільки рішення атестаційної комісії та апеляційної атестаційної комісії оформлюються протоколом та є обов'язковими для виконання керівником, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, тому такі рішення у формі протоколу можуть бути самостійно оскаржені безпосередньо до адміністративного суду, незалежно від того, чи поліцейський був звільнений зі служби в поліції на підставі таких рішень. Крім того, оскільки вказані атестаційні комісії здійснювали владні управлінські функції у сфері атестування поліцейських при проходженні публічної служби, тому вони є суб'єктами владних повноважень в розумінні пункту 7 частини першої статті 3 КАС України та належними відповідачами у цій справі.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач у даній справі не довів правомірності оскаржуваних рішень щодо проведення атестування позивача, з огляду на наступне.

Згідно із пунктами 9, 13 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про Національну поліцію працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції. Працівникам міліції, які перейшли на службу до поліції, стаж вислуги в спеціальних званнях міліції зараховується до стажу вислуги для присвоєння чергових спеціальних звань поліції.

За приписами частини першої статті 47, частини першої статті 58 вказаного Закону призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. Призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Згідно із пунктом 5 частини першої статті 77 цього ж Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.

Частиною першою статті 57 Закону України Про Національну поліцію передбачено, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

При цьому, згідно із частиною другою статті 57 цього ж Закону атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, суд вважає, що наведений перелік випадків атестування поліцейських є вичерпним. Інших випадків проведення атестації поліцейських Законом не передбачено.

Як передбачено частинами четвертою, п'ятою статті 57 Закону України Про Національну поліцію, рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами. Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Згідно із пунктом 1 розділу І Інструкція № 1465, ця Інструкція, розроблена відповідно до Закону України Про Національну поліцію, визначає порядок атестування поліцейських, яке проводиться в апараті Національної поліції України, територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) Національної поліції України (далі - органи поліції) з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції №1465 атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Системний аналіз вказаних нормативно-правових актів дає суду підстави дійти висновку про те, що частиною першою статті 57 Закону України Про Національну поліцію та пунктом 1 розділу І Інструкції № 1465 врегульована мета проведення атестування поліцейських, тоді як підстави для атестування поліцейських визначені частиною другою статті 57 вказаного Закону та пунктом 3 розділу І зазначеної Інструкції.

Крім того, аналізуючи положення частини другої статті 57 Закону, суд приходить до переконання, що атестуванню підлягають лише ті поліцейські, які претендують на вищу посаду або щодо яких вирішується питання про переведення на нижчу посаду, або щодо яких вирішується питання щодо звільнення через службову невідповідність.

Відповідно до списку поліцейських, які підлягають атестуванню (складається на підставі підпункту 2 пункту 1 розділу ІV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року № 1465), належить включати лише тих поліцейських, відносно яких наявні підстави для проведення атестування, що передбачені частиною другою статті 57 Закону.

Викладене узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, що відображена у Постанові Пленуму Про судову практику оскарження рішень атестаційних комісій органів (закладів, установ) Національної поліції України про звільнення працівників поліції внаслідок непроходження ними атестації від 29.09.2016р. №11.

Судом встановлено, ОСОБА_1 як такий, що прибув з Міністерства внутрішніх справ України, згідно із наказом Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області від 07 листопада 2015 року №17 о/с По особовому складу, відповідно до пунктів 9, 12 розділу ХІ Закону України Про Національну поліцію, призначено начальником сектору Вільшанського відділення поліції Голованівського відділу поліції Національної поліції в Кіровоградській області з присвоєнням йому спеціального звання старший лейтинант поліції (а.с.70).

Враховуючи, що розділом ХІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України Про Національну поліцію не передбачено винятків щодо атестування осіб, які були працівниками міліції та прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою у будь-якому органі (закладі, установі) поліції, тому на таких осіб поширюються загальні вимоги законодавства щодо підстав та порядку проведення атестування поліцейських.

Як вбачається із преамбули та пункту 1 наказу т.в.о. начальника управління Національної поліції у Кіровоградській області від 11.02.2016 року №70 Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області, з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України Про Національну поліцію та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 року №1465, наказано, зокрема, провести атестування поліцейських Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області та підпорядкованих підрозділів атестаційними комісіями, починаючи з 15.02.2016 року (а.с.72).

Водночас, у вказаному наказі не зазначені підстави, які передбачені частиною другою статті 57 Закону України Про Національну поліцію, для атестування поліцейських Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області та підпорядкованих підрозділів, в тому числі позивача.

При цьому, судом критично оцінює таке посилання відповідачем на ч.2 ст. 57 Закону України Про Національну поліцію у вказаному наказі, оскільки мета атестування, визначена у частині першій згаданої статті, не утворює самостійну підставу для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв'язку з вичерпними підставами, визначеними у частині другій статті 57 Закону України Про Національну поліцію.

Разом з тим, цей наказ не визначав перелік осіб, які підлягають атестуванню.

Жодного іншого документа (переліку), який би визначав, що ОСОБА_1 підлягає атестації або що відносно нього буде проведено атестування, відповідач не надав. Відсутній також і інший наказ органу поліції, відмінний від зазначеного наказу, який би передбачав, що позивач підлягає атестуванню за однією з підстав, передбачених частиною другою статті 57 Закону України Про Національну поліцію.

Між тим, суд зауважує, що у зазначеному наказі були відсутні посилання на те, що атестування проводиться у зв'язку з виникненням підстав (передумов) для вирішення питання про призначення певних осіб на вищу посаду, заміщення якої здійснюється без проведення конкурсу чи для вирішення питання про їх переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Таким чином, із наведеного слідує, що рішення органу поліції про атестування конкретного поліцейського (рішення органу поліції про затвердження переліку поліцейських, які підлягають атестуванню) із зазначенням підстав атестування є процедурною передумовою атестування, без якої атестування вважається безпідставним.

В судовому засіданні встановлено, що інших рішень щодо атестування ОСОБА_1, Головним управлінням Національної поліції в Кіровоградській області не приймалося, заяв на призначення на вищу посаду позивач керівнику не подавав, документальних доказів невиконання або неналежного виконання службових обовязків позивачем що потягло за собою необхідність вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність суду не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що атестування ОСОБА_1 проводилося без наявності відповідного рішення про проведення атестації та за відсутності підстав визначених ч.2 ст.57 Закону.

З матеріалів справи вбачається, що позивач пропрацював на посаді менше одного року.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України Про професійний розвиток працівників атестуванню не підлягають, зокрема, працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Суд вважає, що вказане нормативне положення слід застосовувати до відносин із атестування працівників, оскільки не суперечать положенням Закону України Про Національну поліцію, а тому поширюються на відносини з атестування поліцейських.

Згідно із пунктом 2 розділу І (Загальні положення) Інструкції №1465 керівники всіх рівнів зобов'язані забезпечити атестування на високому організаційному та правовому рівні з додержанням принципу відкритості (крім випадків, установлених законом) та об'єктивності в оцінці службової діяльності поліцейських, які атестуються.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ (Атестаційні комісії) цієї ж Інструкції у Національній поліції України створюються такі атестаційні комісії: атестаційні комісії органів поліції, персональний склад яких затверджується наказом керівника відповідного органу за погодженням із Національною поліцією України. До повноважень атестаційної комісії органу поліції належить проведення атестування поліцейських відповідних органів поліції.

Пунктами 3, 4 розділу ІІ (Атестаційні комісії) Інструкції №1465 визначено, що до складу атестаційних комісій входять: в атестаційних комісіях органів поліції: голова комісії та секретар комісії визначаються керівником органу поліції за погодженням із Головою Національної поліції України. У разі відсутності голови (секретаря) атестаційної комісії його обов'язки виконує член атестаційної комісії, який обраний більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії. До зазначених вище атестаційних комісій можуть бути включені працівники підрозділів кадрового забезпечення, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, практичної психології та інші працівники апарату Національної поліції України чи органу поліції, а також за згодою народні депутати України, працівники МВС, громадських, правозахисних організацій, представники проектів міжнародної технічної допомоги, громадськості та засобів масової інформації. Кандидати з числа народних депутатів України, працівників МВС, громадських, правозахисних організацій, проектів міжнародної технічної допомоги, громадськості та засобів масової інформації включаються до складу атестаційних комісій за пропозиціями, які були отримані після розміщення відповідних оголошень на офіційних сайтах МВС чи органів поліції, та за наявності їхньої згоди.

За змістом пункту 1 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) цієї ж Інструкції організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають: 1) створення атестаційних комісій; 2) складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню; 3) визначення дати, часу і місця проведення засідання комісії; 4) розміщення на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідних органів поліції оголошень про набір до атестаційної комісії; 5) доведення до поліцейських інформації про проведення атестування, у тому числі шляхом розміщення на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідного органу поліції інформації про час та місце проведення атестування.

Пунктами 3, 8 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) вказаної Інструкції передбачено, що атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники. Безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3 місяців. Якщо на час складання атестаційного листа керівник не має тримісячного строку спільної служби з поліцейським, який атестується, то такий лист складається заступником керівника або прямим керівником, який має строк спільної служби понад 3 місяці. В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації.

За приписами пункту 9 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) Інструкції № 1465 прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

З матеріалів справи встановлено, що на поліцейського ОСОБА_1 безпосереднім керівником (в.о. заступника начальника Вільшанського відділення поліції Голованівського ВП Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області) було складено атестаційний лист, у якому відображені відомості, передбачені пунктом 8 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) Інструкції №1465, та зроблено висновок прямого керівника (в.о. заступника начальника Вільшанського відділення поліції Голованівського ВП Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області ОСОБА_4Л.) про те, що позивач займаній посаді відповідає (а.с.106).

Пунктом 10 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) Інструкції №1465 передбачено, що з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування. За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Між тим із атестаційного листа, позивач пройшов тестування на застосування загальних навичок (набравши 22 бал із 60 можливих) та професійне тестування (набравши 34 балів із 60 можливих) (а.с.106 зворот), тобто, позивач набрав більше, ніж мінімальну кількість балів за тестом на загальні здібності та навички.

За приписами пунктів 11, 12 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) Інструкції №1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування. За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Пунктами 15, 16 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) цієї ж Інструкції визначено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Згідно із пунктами 20, 21 цього ж розділу вказаної Інструкції усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення. У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу.

Із рішення атестаційної комісії №5 Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області, оформленого протоколом ОП №15.00024204.0030582 від 04.08.2016 року, за результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення головою атестаційної комісії поставлено на голосування рішення займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, яке підтримано за результатами головування: за 5, проти 0 (а.с.107-108/).

Проте, у протоколі ОП №15.00024204.0030582 від 04.08.2016 року взагалі не зазначено мотивів прийняття саме такого рішення.

Зокрема, у вказаному протоколі не відображено хід проведення співбесіди, відсутнє посилання на конкретні матеріали, на підставі яких прийняте зазначене рішення. Будь-яких інших документів, крім зазначеного протоколу, де були б відображені мотиви прийнятого щодо позивача рішення, відповідачами не надано.

В порушення вимог пунктів 8, 9, 10, 16 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) Інструкції №1465, у зазначеному рішенні атестаційної комісії не вказано, з яких підстав членами атестаційної комісії не були взяті до уваги відомості, зазначені в атестаційному листі позивача, результати його тестування на знання законодавчої бази та на загальні здібності і навички, та яким критеріям, визначеним пунктом 16 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) зазначеної Інструкції, не відповідає поліцейський ОСОБА_1

Всупереч вимогам частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачі не подали суду доказів, на підставі яких атестаційна комісія №5 Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області прийняла рішення відносно позивача про невідповідність займаній посаді та необхідність звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Так, відповідач наголошує на незадовільних результатах тестування як на обставину, що свідчить про службову невідповідність позивача.

Водночас, згідно з пунктом 10 розділу ІV Інструкції мінімальний бал за кожен тест складає 25 балів. Матеріали справи засвідчують, що за наслідками тестування позивач дійсно набрав кількість балів, меншу за мінімальний рівень. Відповідно до положень Інструкції результати тестування в обов'язковому порядку враховуються атестаційною комісією при прийняті рішення за наслідками атестування.

Однак, на думку суду, результати тестування не мають вирішального значення та мають оцінюватись разом з іншими матеріалами, що були подані до атестування.

При цьому, суд враховує, що наявними у справі письмовими доказами вказаний висновок атестаційної комісії (а саме, викладені в ньому обставини: низькі знання законодавства та нормативних актів, які регламентують діяльність МВС) об'єктивно не підтверджений належними та допустимими доказами.

Суд звертає увагу, що негативна оцінка ділових, професійних, особистих якостей поліцейського, його освітнього та кваліфікаційного рівнів, що дається атестаційною комісією з повним ігноруванням викладеної в атестаційному листі позитивної характеристики стосовно атестованого за кожною з наведених обставин, не може вважатися обґрунтованою.

Крім того, у вказаному протоколі атестаційної комісії не відображено, з яких мотивів виходила атестаційна комісія, приймаючи рішення про невідповідність позивача займаній посаді, та вважаючи за необхідне прийняти рішення про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При вирішенні даного спору суд також враховує, що при атестуванні позивача не були дотримані вимоги пункту 2 розділу І (Загальні положення) Інструкції №1465, відповідно до якого керівники всіх рівнів зобов'язані забезпечити атестування на високому організаційному та правовому рівні з додержанням принципу відкритості (крім випадків, установлених законом) та об'єктивності в оцінці службової діяльності поліцейських, які атестуються, виходячи з такого.

При цьому, суд виходить з того, що з матеріалів справи вбачається, що до атестаційних комісій були включені представники громадськості, щодо яких відсутні відомості про їх репутацію, вік, освіту, професійні та моральні якості, а відтак і про здатність об'єктивно та професійно оцінити службову діяльність поліцейських.

При вирішенні даного спору суд також враховує, що при атестуванні позивача не були дотримані вимоги пункту 2 розділу І Інструкції №1465, відповідно до якого керівники всіх рівнів зобов'язані забезпечити атестування на високому організаційному та правовому рівні з додержанням принципу відкритості (крім випадків, установлених законом) та об'єктивності в оцінці службової діяльності поліцейських, які атестуються.

Для повного всебічного об'єктивного з'ясування всіх обставин справи у відповідності до статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України судом в якості свідка викликався секретар атестаційної комісії №5 Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області.

В судовому засіданні допитний в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що у протоколі не повністю відображені питання, які задавалися поліцейському та наголошував, що комісія дійшла висновку про низький освітній рівень ОСОБА_1, тому останній займаній посаді не відповідає.

Проте, суд критично оцінює такі покази свідка, оскільки з матеріалів справи, суд не вбачає підстав щодо невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді.

В судовому засіданні залишилось непоясненим відповідачами, що саме стало підставою для такого суворого висновку про службову невідповідність позивача, за умови того, що він позитивно характеризується по службі, має освіту та досвід роботи за спеціальністю, отримав позитивні оцінки з заліків з професійної підготовки.

Атестація - це комплексна процедура, яка повинна оцінювати всі відомості щодо поліцейського, в перше чергу, виконання ним своїх службових обов'язків.

У цьому ж випадку процедура атестації була підмінена суб'єктивними враженням від нетривалої співбесіди, лише на підставі якої прийнято рішення про службову невідповідність.

Відомості про належне виконання позивачем своїх службових обов'язків, об'єктивні відомості про його високі знання та кваліфікацію, атестаційною комісією проігноровано, а висновки, зроблені на підставі припущень та сумнівів.

Це суперечить вимогам ч.1 ст.57 Закону та п.15 Інструкції №1465, відповідно до яких атестаційні комісії приймають рішення на підставі всебічного та глибокого розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського.

Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 11.03.14 у справі №21-13а14 метою проведення атестації є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю, виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Тобто, під час проведення атестації, для висновку про службову невідповідність поліцейського необхідно встановити, що він не при яких обставинах не може бути залишений на службі.

Разом з тим, суд наголошує, що у атестаційної комісії немає абсолютної свободи на ухвалення рішень про службову невідповідність поліцейського, без наявності на це об'єктивних підстав.

Для висновку про службову невідповідність поліцейського повинні бути об'єктивно встановлені факти, що свідчить про неналежне виконання ним своїх службових обов'язків, систематичне порушень дисципліни, вчинення ганебних вчинків, злочинів, корупційних правопорушень, порушення присяги, критично низький рівень теоретичних знань чи професійних навичок та ін.

Зазначені негативні факти повинні бути задокументовані у атестаційному листі та інших матеріалах, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

За відсутністю у атестаційному листі та інших матеріалах, які були зібрані на поліцейського, будь-яких фактів, які його негативно характеризуються або свідчать про неналежне виконання своїх службових обов'язків, атестаційна комісія позбавлена можливості робити висновки про його службову невідповідність.

В іншому випадку, виходило б, що атестаційна комісія наділена необмеженими повноваженнями щодо безпідставного звільнення поліцейських, що суперечить ст.43 Конституції України, якою громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до п.5.2 Рішення Конституційного Суду України від 08.07.03 у справі №1-25/2003 за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Положення про проведення атестації державних службовців (справа про атестацію державних службовців) №1-25/2003 однією із правових гарантій захисту громадян від незаконного звільнення з роботи є встановлений законами України вичерпний перелік підстав для звільнення працівників. Результати проведення атестації не є підставою для звільнення державного службовця. Відповідно до Положення атестаційна комісія на підставі аналізу виконання основних обов'язків, складності виконуваної роботи та її ефективності приймає стосовно державного службовця рішення про його відповідність або невідповідність займаній посаді, яке має рекомендаційний характер. За результатами атестації остаточне рішення приймає керівник державного органу.

Зазначені гарантії, від незаконного звільнення, викладенні у Рішенні КСУ стосуються і позивача.

Серед критеріїв /принципів/, які повинні застосовуватись суб'єктом владних повноважень при прийнятті ним рішень та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень (ст.2 КАС України), є, зокрема, принцип законності, відповідно до якого суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб'єкта владних повноважень має прийматися обґрунтовано, тобто у урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Критерій обґрунтованості рішення або дії вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

В Рішенні Європейського суду з прав людини від 27 вересня 2010 року по справі Гірвісаарі проти Фінляндії зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Проте, з матеріалів справи, які були детально досліджені судом, неможливо встановити, яким саме критеріям не відповідав позивач, що саме призвело до прийняття рішення про службову невідповідність, відтак таке рішення не можна вважати правомірним та обґрунтованим.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення атестаційної комісії прийняте з порушенням вимог законодавства, оскільки у цьому рішенні, оформленому відповідним протоколом, не зазначено мотивів прийняття саме такого рішень, у них не відображено хід проведення співбесіди, відсутнє посилання на конкретні матеріали, на підставі яких прийнято рішення, не вказано, з яких підстав членами атестаційної комісії не були взяті до уваги відомості, зазначені в атестаційному листі позивача, результати його тестування на знання законодавчої бази та на загальні здібності і навички, та яким критеріям, визначеним пунктом 16 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) зазначеної Інструкції, не відповідає поліцейський ОСОБА_1, а наявними у справі письмовими доказами вказані висновки атестаційних комісій об'єктивно не підтверджені.

Відповідно до частини другої статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно частини першої статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2.4, 7 та 11 до Конвенції визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

В рішеннях Європейського Суду з прав людини - справа Красношапка проти України від 30 листопада 2006 року, Єфименко проти України від 18 липня 2006 року, які згідно до положень статті 2 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини є обов'язковими для виконання Україною, суд неодноразово наголошував, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує ефективний засіб юридичного захисту.

Згідно статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Отже, гарантування кожному права на захист від незаконного звільнення є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародному пакту про громадські та політичні права.

Зважаючи на викладене суд приходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі шляхом визнання протиправними дії Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області щодо визначення ОСОБА_1 як особи, яка підлягає атестуванню, включення його до списку поліцейських, що підлягають атестуванню та направлення його на атестаційну комісію № 5 Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області; визнання протиправним та скасуванням рішення Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 04.08.2016 року, оформленого протоколом від 04.08.2016 року ОП №15.00024204.0030582, відповідно до якого визначено, що ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність та визнанням протиправним та скасуванням наказ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 25.08.2016 року № 199 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 з посади начальника сектору Вільшанського відділення поліції Голованівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській через службову невідповідність.

Відповідно до підпункту "з" пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 р. цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках вимушеного прогулу.

Частиною третьою пункту 2 зазначеного Порядку встановлено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

А відтак, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача грошового забезпечення за дні вимушеного прогулу у розмірі середньоденного заробітку позивача за кожен день вимушеного прогулу з розрахунку суми середньоденного заробітку без урахування відрахувань з нього податку з доходів фізичних осіб та соціального внеску.

Згідно довідки ГУ НП в області №2257/28/01-16 від 02.11.2016 р. грошове забезпечення за останні два повних місяця роботи складає 10920,00 грн., відповідно середньоденний розмір грошового забезпечення складає 179,02 грн.

Виходячи із поняття вимушеного прогулу, кількість днів вимушеного прогулу визначається з дня звільнення та до винесення судом рішення про поновлення на роботі незаконного звільненого працівника, в даному випадку з 25.08.2016 р. по 13.12.2016 р.

Таким чином, сума середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу позивачу, становить 13 963,56 грн.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та суми стягнення у відносинах публічної служби - за один місяць виконуються негайно.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, у редакції чинній на час розгляду справи, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, підлягає присудженню ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2201,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.69,70,71, 158-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області щодо визначення ОСОБА_1 як особи, яка підлягає атестуванню, включення його до списку поліцейських, що підлягають атестуванню та направлення його на атестаційну комісію № 5 Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 04.08.2016 року, оформленого протоколом від 04.08.2016 року ОП №15.00024204.0030582, відповідно до якого визначено, що ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

4. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 25.08.2016 року № 199 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 з посади начальника сектору Вільшанського відділення поліції Голованівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській через службову невідповідність.

5. Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника сектору Вільшанського відділення поліції Голованівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській з 25 серпня 2016 року.

6. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 25.08.2016 року по 13.12.2016 року включно в сумі 13 963,56 грн.

7. Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника сектору Вільшанського відділення поліції Голованівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській та стягнення середньомісячної заробітної плати в сумі 5 460,00 грн.

8. Присудити ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2201,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її оголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 22.12.2016 року.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_6