Справа № 686/24688/16-а
Суддя: Козак О. В.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2016 року м.Хмельницький
Суддя Хмельницького міськрайонного суду Козак О.В., розглянувши у скороченому провадженні в місті Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
встановила:
В грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, в якому просить: визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради в частині відмови в нарахуванні та виплаті йому як учаснику бойових дій разової грошової допомоги за 2016 рік; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату на його користь недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2016 рік у розмірі 4720 грн..
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що він має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серія НОМЕР_1 . 12.07.2016 року відповідачем йому виплачена разова грошова допомога до 5-го травня за 2016р. у розмірі 920 грн., визначеному постановою Кабінету Міністрів України №141 від 02.03.2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».
Згідно положень ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій повинна щорічно до 05 травня виплачуватися разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Положення даної статті були змінені п.20 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», за яким щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України у межах бюджетних призначень, встановлених Законом про Державний бюджет України. Проте, рішенням Конституційного Суду України по справі №10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення вказаного Закону, в тому числі щодо внесення змін до ст.ст.12,13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визнано неконституційними.
В 2009-2016 роках зміни до абз.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не вносились. Тобто діючою та чинною є редакція Закону, відповідно до якої, щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога п`ять мінімальних пенсій за віком. Відтак, у 2016 році він повинен був отримати 5 мінімальних пенсій за віком, однак фактично йому виплатили лише 920 грн..
20.09.2016 року він звернувся до Департаменту соціального захисту Хмельницької обласної державної адміністрації про виплату заборгованості по щорічній разовій грошовій допомозі ветеранам війни, проте на час звернення до суду відповіді йому надано не було.
Вважає, що відповідачем порушено його право як учасника бойових дій на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі встановленому ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням рішення Конституційного Суду України по справі №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, а тому просить даний позов задоволити.
Ухвалою суду від 14.12.2016 року по справі відкрито скорочене провадження.
Відповідачу у передбаченому законом порядку було направлено позовну заяву та надано строк для подачі письмових заперечень проти позову.
22.12.2016 року відповідач подав до суду письмові заперечення проти адміністративного позову, вказавши, що відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено виплату щорічної разової допомоги до 05 травня в залежності від розміру мінімальних пенсій за віком. Законом України від 28.12.2014 року №79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» внесено зміни до пункту 26 Прикінцевих перехідних положень Бюджетного кодексу України, а саме встановлено, що норми і положення статтей 12,13,14,15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги» ОСОБА_1 нараховано та виплачено, як учаснику бойових дій, щорічну разову грошову допомогу до 05 травня в розмірі 920 грн..
Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, як орган місцевого самоврядування, в межах своєї компетенції проводить лише адресні виплати після надхоження відповідних цільових коштів із Державного бюджету України, будь-яке корегування розміру виплати є прямим порушенням Конституції України та Бюджетного кодексу України, оскільки відповідно до ст.48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть на себе зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань. Тому просять в задоволенні позову відмовити.
Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.
З урахуванням того, що у справі наявні достатні докази, суддя приходить до висновку про можливість ухвалення судового рішення без проведення судового засідання, а відтак у відповідності до ч. 4 ст. 183-2 КАС України справа підлягає розгляду в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , яке видано Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 .
Такі дії відповідача суд вважає правомірними, виходячи з наступного.
Відповідно до положень статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-ХІІ, щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
Проте таку редакцію цієї норми, викладену в Законі України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 було визнано такою, що не відповідає Конституції України і вона втратила чинність з дня ухвалення цього Рішення.
Таким чином, на час виникнення спірних відносин діяла редакція частини п`ятої статті 12 Закону № 3551-XII, згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Згідно з пунктом 26 розділу VІ «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року №79-VІІІ) встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв`язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: учасникам бойових дій - 920 гривень.
Вказані положення є чинними та не визнані Конституційним судом України не конституційними.
Управлінням соціального захисту населення Хмельницької міської ради нараховано та виплачено ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2016 рік в розмірі 920 грн.
Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.
Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-11/2012 від 25 січня 2012 року у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв`язку з положеннями статті 6, частини другої статті 19,частини першої статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.
Отже, відповідач, здійснюючи позивачеві нарахування та виплату одноразової допомоги до 5 травня у розмірі 920 грн. діяв правомірно відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», (чинного з 1 січня 2015 року), та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань" З огляду на викладене, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.
Оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат, то понесені судові витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України у відповідності до положень частини 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 71, 86, 94, 158-163, 183-2, 186 КАС України, суд, -
п о с т а н о в и л а:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, відмовити.
Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд.
Суддя: