Справа № 760/15325/16-а
Суддя: Українець В. В.
Дата ухвалення: 2016-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Українець В.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

07 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом до Міністерства оборони України.

Свої вимоги мотивує тим, що 22 липня 2016 року в нього виникло право на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з настанням первинно інвалідності І групи внаслідок виконання обов'язків військової служби.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» він має право на отримання одноразової грошової допомоги в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Він звернувся до відповідача та надав всі документи, проте відповідач категорично відмовився від реалізації його права на соціальний захист.

Просить суд визнати протиправними бездіяльність Міністерства оборони України щодо непризначення йому одноразової грошової допомоги в разі настання інвалідності І групи; стягнути з Міністерства оборони України на його користь одноразову грошову допомогу в разі настання інвалідності І групи в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності, в сумі 683531 гривні; зобов'язати Міністерство оборони України призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу в разі настання інвалідності І групи, що настала внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, відповідно до постанови КМ України від 25 грудня 2013 року № 975 та статей 16-163 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності, без врахування раніше виплачених сум.

З письмових заперечень представника Міністерства оборони України вбачається, що проти задоволення позову він заперечує. По суті заявлених вимог у письмових запереченнях зазначено, що Міністерства оборони України не вважає себе належним відповідачем у справі. Вважає, що позивач посилається на норми закону, які не підлягають застосування до нього, оскільки І група інвалідності була встановлена позивачу при повторному огляді (20 липня 2016 року), а при первинному огляді 08 вересня 2004 року позивачу була встановлена ІІ група інвалідності. Оскільки вищу групу інвалідності позивачу встановлено після проведення повторного огляду в понад дворічний термін з часу первинного огляду, тому відсутні правові підстави для здійснення виплати одноразової грошової допомоги, оскільки дата підвищення групи інвалідності не може вважатись днем встановлення інвалідності. Право на таку допомогу у позивача виникло на момент встановлення інвалідності вперше, і така позиція відповідача узгоджується з судовою практикою.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в складі Збройних Сил України та був звільнений 13 травня 2004 року (а.с. 19).

Позивачу первинно (08 вересня 2004 року) встановлено І групу інвалідності внаслідок травми, пов'язаної з виконанням обов'язків військової служби (а.с. 15).

22 липня 2016 року позивачу при повторному огляді встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок травми, пов'язаної з виконанням обов'язків військової служби (а.с. 14).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов'язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов'язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що право на грошовому допомогу у звільненого військовослужбовця наступає в момент встановлення інвалідності, а не на момент його звільнення, позивач має право на виплату одноразової грошової допомоги, тому до факту встановлення позивачу інвалідності, як підстави для виплати зазначеної одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності, в тому числі і для визначення розміру складових грошового забезпечення за останньою посадою, яку позивач займав при звільненні, повинні застосовуватися нормативно-правові акти, що діяли станом на день встановлення позивачу інвалідності.

Постановою КМ України від 25 грудня 2013 року № 975 було затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи.

У ч. 4 ст. 163 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов'язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Аналогічні положення містяться і в п. 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори та чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Позивач посилається на те, що 22 липня 2016 року йому первинно було встановлено І групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням військової служби.

Разом з тим, з наданої суду виписки з акту огляду МСЕК від 30 серпня 2004 року вбачається, що первинний огляд та встановлення інвалідності відбулись у 2004 році (а.с. 15), а не у 2016 році як зазначає позивач. 22 липня 2016 року позивачу встановлено І групу інвалідності в результаті повторного огляду (а.с. 14).

З огляду на наведене, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 19 Конституції України, статтями 9, 16, 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постановою Кабінетом Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, статтями 9, 11, 69-71, 86, 94, 97, 100, 102, 128, 158-163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів, зобов'язання вчинити дії.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: