Справа № 823/413/16
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року м. Київ К/800/18797/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.

Суддів: Вербицької О.В., Цвіркуна Ю.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Черкаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2016 року

у справі №823/413/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ББФ» (надалі - ТОВ «ББФ»)

до Черкаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області (надалі - Черкаська ОДПІ)

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

ТОВ «ББФ» звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської ОДПІ від 29.02.2016 року №7 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, а також зобов'язати відповідача поновити реєстрацію позивача як платника податку на додану вартість.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 19.05.2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Черкаської ОДПІ від 29.02.2016 року №7 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з висновками суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції в частині задоволення адміністративного позову та залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Позивач у письмових запереченнях на касаційну скаргу зазначає, що рішення суду апеляційної інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судом надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, ТОВ «ББФ» просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016 року - без змін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, ТОВ «ББФ» зареєстровано як платника податку на додану вартість 01.03.2004 року, у зв'язку з чим йому присвоєно індивідуальний податковий номер 53.

Комісією, створеною відповідно до розпорядження Черкаської ОДПІ від 23.02.2016 року №4-Р, встановлено, що в період з лютого 2015 року по січень 2016 року включно позивачем подавались декларації з податку на додану вартість, які свідчать про відсутність оподатковуваних поставок, що підтверджено результатами опрацьованої зібраної інформації відділу аудиту від 30.12.2015 року №9696/23-25-22-026/32810150 та від 29.02.2016 року №194/23-25-22-026/32810150.

З огляду на викладене, контролюючим органом прийнято рішення від 29.02.2016 року №7 про анулювання реєстрації позивача як платника податку на додану вартість на підставі пп. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що господарська діяльність ТОВ «ББФ» має ознаки фіктивності, а саме: незначний штат працівників при тому, що статутна діяльність потребує участі більшої кількості людей, у тому числі за спеціальною освітою; відсутність основних фондів; неможливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення від 29.02.2016 року №7 прийняте відповідачем за наявності правових підстав, а тому позовні вимоги в частині визнання його протиправним та скасування задоволенню не підлягають.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов у цій частині, суд апеляційної інстанції цілком правильно та обґрунтовано виходив з наступного.

Відповідно до пп. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається, зокрема, у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Згідно з п. 184.2 ст. 184 Податкового кодексу України анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті «а» пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

За правилами п. 5.5 розділу V Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 року №1130, рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей).

Такими документами при анулюванні реєстрації на підставі пп. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України є: довідка про подання/неподання платником податку на додану вартість контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових. У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником податку на додану вартість та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку).

У даному випадку судом апеляційної інстанції за наслідками дослідження поданих позивачем до контролюючого органу податкових декларацій з податку на додану вартість за останні 12 місяців, які передували даті прийняття оспорюваного рішення, з'ясовано, що ТОВ «ББФ» декларувало обсяги постачання та податкові зобов'язання з податку на додану вартість. Зокрема, в податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2015 року у рядку 1 (код додатка Д5) у колонці А (обсяги постачання без податку на додану вартість) зазначено суму 3656882,00 грн., а в колонці Б (сума податку на додану вартість) вказано суму 731376,00 грн., відповідно, в рядку 6 (загальний обсяг постачання) зазначено суму 3656882,00 грн.

Доводи Черкаської ОДПІ про фіктивність операцій, на підставі яких позивачем формувались дані податкового обліку в спірний період, мотивований відсутністю в нього необхідних умов для виконання задекларованого обсягу поставок, підтримані судом першої інстанції, об'єктивно відхилено Київським апеляційним адміністративним судом. Так, вимоги пп. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України пов'язують настання правового наслідку у вигляді позбавлення особи статусу платника податку на додану вартість власне з формальним недекларуванням оподатковуваних поставок взагалі та не передбачають ані перевірку правильності визначення платником обсягів поставок і податкових зобов'язань, ані дотримання платником податкової дисципліни під час такого декларування.

Отже, враховуючи викладене, твердження суду апеляційної інстанції про протиправність оскаржуваного рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість слід визнати правильним.

Таким чином, оцінюючі зібрані у справі докази, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком Київського апеляційного адміністративного суду щодо часткового задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків суду.

За таких обставин, судом апеляційної інстанції виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення суду апеляційної інстанції особами, які беруть участь у справі, не оскаржується, а тому відсутні підстави для надання правового аналізу відповідним висновкам суду в рамках даного касаційного провадження.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Черкаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області - залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: ___________________ Н.Є. Маринчак

Судді: ___________________ О.В. Вербицька

___________________ Ю.І. Цвіркун