Справа № 820/2146/16
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 грудня 2016 р. № 820/2146/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Зінченка А.В.,

суддів Панченко О.В., Спірідонова М.О.,

при секретарі судового засідання Абоян І.І.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "БІЗАНЬ" до Національного банку України, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ "ОСОБА_4 ОСОБА_5" про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "БІЗАНЬ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Національного банку України, в якому просить суд скасувати рішення відповідача від 23.12.2011 року № 801 про надання дозволу на врахування залучених коштів на умовах субординованого боргу до капіталу ПАТ "ОСОБА_4 ворота".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне рішення було винесено відповідачем із порушенням вимог, передбачених Інструкцією № 368, а отже і зарахування до регулятивного капіталу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 ОСОБА_5 залучених від позивача коштів у розмірі 80000000,00 гривень відбулось з порушенням встановленого чинним законодавством порядку. Безумовним є те, що особливістю субординованого боргу є його чітка відповідність певним критеріям, встановленим чинним законодавством України, які відрізняють його від інших боргових зобов'язань. Як вбачається із положень Інструкції № 368, залучення коштів на умовах субординованого боргу, є інструментом залучення банком додаткового капіталу, який категорично не допускає порушення умов його залучення.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, що були присутні у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

23 грудня 2011 року Національним банком України було винесено Рішення про надання дозволу на врахування залучених коштів на умовах субординованого боргу до капіталу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 ОСОБА_5 (м. Харків) № 801.

Відповідно до вказаного рішення, відповідачем було вирішено надати Публічному акціонерному товариству ОСОБА_4 ОСОБА_5 дозвіл на врахування до капіталу банку залучених на умовах субординованого боргу коштів від інвестора - юридичної особи Відкритого акціонерного товариства Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд БІЗАНЬ згідно з договором про залучення коштів на умовах субординованого боргу у вигляді депозиту від 18.10.2011 року № 1 у сумі 80 000 000 грн. 00 коп. до 03.11.2023 року.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені субєктом владних повноважень в основу спірного рішення на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 30 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (в редакції, що діяла на дату прийняття Рішення № 801) та абзацу другого пункту 1.5 глави 1 розділу II Інструкції про порядок регулювання діяльності банків в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 № 368 (в редакції, що діяла на дату прийняття Рішення № 801) (далі - Інструкція № 368) субординований борг - звичайні незабезпечені банком боргові капітальні інструменти, які за умовою договору не можуть бути забрані з банку раніше 5 років, а у випадку банкрутства чи ліквідації повертаються інвестору після погашення претензій всіх інших кредиторів).

Згідно з пунктом 1.5 глави 1 розділу II Інструкції № 368 залучені на умовах субординованого боргу, можуть включатися до капіталу банку після отримання дозволу Національного банку в разі їх відповідності критеріям, визначеним у цьому пункті.

Порядок отримання дозволу на врахування залучених коштів на умовах субординованого боргу до капіталу банку визначений у розділі III Інструкції № 368.

Відповідно до пункту 2.1 глави 2 розділу III Інструкції № 368 клопотання про надання Національним банком дозволу на врахування залучених коштів на умовах субординованого боргу до капіталу банку (далі - Дозвіл) банк-боржник подає до відповідного територіального управління Національного банку (структурного підрозділу центрального апарату, що безпосередньо здійснює нагляд за діяльністю банку).

Рішення про надання/скасування Дозволу приймає Комісія Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків (далі - Комісія Національного банку) із зазначенням конкретного строку дії Дозволу або його скасування.

Перелік документів, які банк-боржник має подати до Національного банку України для отримання Дозволу наведений у пункті 2.2 глави 2 розділу III Інструкції № 368. Банк-боржник має подати до Національного банку України, зокрема, клопотання банку-боржника про отримання Дозволу, письмове підтвердження банку-боржника, що Інвестор та пов'язані з ним особи не мають майнових зобов'язань перед банком-боржником на дату укладання угоди (договору) разом із списком цих осіб.

Як вбачається із матеріалів справи, 18 жовтня 2011 року між позивачем та публічним акціонерним товариство ОСОБА_4 ОСОБА_5 було укладено договір про залучення коштів на умовах субординованого боргу у вигляді депозиту № 1 в розмірі 80 000 000 грн. 00 коп.

Так, договір про залучення коштів на умовах субординованого боргу у вигляді депозиту № 1 від 18.10.2011 року було укладено Позивачем, від імені, в інтересах та за рахунок активів якого діяло Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами Фінекс-Капітал (далі - ТОВ КУА Фінекс-Капітал) з Публічним акціонерним товариством Банк ОСОБА_5.

У свою чергу, між ТОВ КУА Фінекс-Капітал та Публічним акціонерним товариством ОСОБА_4 ОСОБА_5 29.04.2011 року було укладено договір на кредитну лінію (не відновлювальну) № 87, відповідно до якого банком надавався компанії з управління активами кредит у розмірі 7 500 000, 00 грн.

Далі, між сторонами 11.05.2011 року було укладено договір про зміни № 1 до договору на кредитну лінію (не відновлювальну) № 87, відповідно до якого банком надавався кредит компанії з управління активами у розмірі 1 000, 00 грн. та 950 000 доларів США.

Судом встановлено, що до пакету документів про надання дозволу на врахування залучених коштів на умовах субординованого боргу до капіталу банку ПАТ "ОСОБА_4 ОСОБА_5" надало Довідку від 20.10.2011, підписану в. о. голови Правління ПАТ "ОСОБА_4 ОСОБА_5" ОСОБА_6, в якій зазначено, що інвестор та пов'язані з ним особи:

ОСОБА_7 - Голова Наглядової ради, ОСОБА_8 - член Наглядової ради, ОСОБА_9 - член Наглядової ради,

ОСОБА_10 - засновник Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ФІНЕКС-КАПІТАЛ" далі - ТОВ "КУА "ФІНЕКС-КАПІТАЛ"),

ОСОБА_11 - засновник ТОВ "КУА "ФІНЕКС- САПІТАЛ" станом на 18 жовтня 2011 року не мають майнових зобов'язань перед банком.

Управління Національного банку України в Харківській області листом від 09.12.2011 № 05-177/10655 надіслало до ПАТ "ОСОБА_4 ОСОБА_5" відповідний запит. ПАТ "ОСОБА_4 ОСОБА_5" листом від 13.12.2011 № 5923 надав вичерпний перелік пов'язаних з Відкритим акціонерним товариством "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "БІЗАНЬ" осіб, до якого включив усіх осіб, зазначених в Довідці від 20.10.2011 року, та повідомив, що Відкрите акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "БІЗАНЬ" та пов'язані з ним особи станом на 09.12.2011 року не мають майнових зобов'язань перед ПАТ "ОСОБА_4 ОСОБА_5".

Представник відповідача в судовому засіданні та в письмових запереченнях наданих до суду пояснив, що за результатами розгляду статистичної звітності ПАТ "ОСОБА_4 ОСОБА_5" за формою № 613 "Звіт про концентрацію ризиків за активними операціями банку з контрагентами та інсайдерами" станом на 01.11.2011 та на 01.12.2011, що подана до Національного банку України, заборгованість фізичних осіб ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, а також юридичних осіб Відкритого акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "БІЗАНЬ" та ТОВ "КУА "ФІНЕКС- КАПІТАЛ" перед ПАТ "ОСОБА_4 ОСОБА_5" відсутня. У подальшому Національним банком України щомісячно здійснювався аналіз звітності за формою № 613. Фактів виникнення заборгованості та безвідкличних майнових зобов'язань щодо інвестора та пов'язаних з ним осіб не встановлено.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що під час розгляду даної справи представником позивача не було надано до суду будь-яких доказів на підтвердження того, що Національному банку України було відомо про наявність у ТОВ "КУА "ФІНЕКС-КАПІТАЛ" майнових зобов'язань перед ПАТ "ОСОБА_4 ОСОБА_5".

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване рішення є актом індивідуальної дії, який містить приписи, адресовані виключно до ПАТ "ОСОБА_4 ОСОБА_5", а саме про надання дозволу ПАТ "ОСОБА_4 ОСОБА_5" на врахування залучених коштів на умовах субординарного боргу до капіталу банку.

В інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 01.06.2010 № 781/11/13-10 зазначено, що нормативно-правові акти - це правові акти управління, які встановлюють, змінюють, припиняють (скасовують) правові норми. Нормативно-правові акти містять адміністративно-правові норми, які встановлюють загальні правила регулювання однотипних відносин у сфері виконавчої влади, розраховані на тривале застосування. Вони встановлюють загальні правила поведінки, норми права, регламентують однотипні суспільні відносини у певних галузях і, як правило, розраховані на довгострокове та багаторазове їх застосування.

Другу групу актів за критерієм юридичної природи складають індивідуальні акти. Останні стосуються конкретних осіб та їхніх відносин. Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами.

Між тим, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів оскарження Рішення Національного банку України № 801 від 23.12.2011 року ПАТ "ОСОБА_4 ОСОБА_5", як особи, якої безпосередньо стосується акт індивідуальної дії.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про скасування рішення відповідача від 23.12.2011 року № 801 про надання дозволу на врахування залучених коштів на умовах субординованого боргу до капіталу ПАТ "ОСОБА_4 ворота".

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.3 статті 2 КАС України).

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "БІЗАНЬ" до Національного банку України про скасування рішення залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Постанова в повному обсязі виготовлена 22 грудня 2016 року.

Головуючий суддя А.В. Зінченко

Судді О.В. Панченко

ОСОБА_12