Справа № 826/16530/16
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 грудня 2016 року № 826/16530/16

за позовом Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «С.І.С.»

про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження ним майна, зобов'язання платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу

Суддя - Вовк П.В.

В порядку письмового провадження

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (далі також - ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області, позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «С.І.С.» (далі також - ТОВ «С.І.С.», відповідач), в якій позивач просив зупинити видаткові операції на рахунках відповідача, заборонити відчуження ним майна, зобов'язати ТОВ «С.І.С.» допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2016 року в даній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг зі сплати орендної плати з юридичних осіб в загальному розмірі 21 553, 50 грн.

ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області було прийнято рішення про опис майна ТОВ «С.І.С.», проте фактично майно відповідача описано в податкову заставу не було, оскільки останнім не було надано витребуваних податковим органом документів, необхідних для здійснення такого опису, на підставі чого податковим керуючим ТОВ «С.І.С.» було складено акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу, що в сукупності з зазначеним вище й стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

За час розгляду справи відповідачем письмових заперечень, або інших документів, з яких можливо було б встановити його ставлення до заявлених позовних вимог, надано суду не було.

Відповідно до вимог ч. 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на зазначене, оскільки у судове засідання 22 грудня 2016 року не з'явились представники позивача та відповідача, належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення, беручи до уваги зазначене в адміністративному позові клопотання позивача про здійснення розгляду справи без участі його представника та враховуючи відсутність необхідності заслухати свідка чи експерта, з урахуванням вимог статті 128 КАС України, суд, дослідивши матеріали справи, перейшов до розгляду справи в подальшому у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

З наявних в матеріалах справи даних облікових карток платника податку - ТОВ «С.І.С.» та довідки про податковий борг вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість зі сплати орендної плати з юридичних осіб в загальному розмірі 21 553, 50 грн.

ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області була прийнята податкова вимога від 12 березня 2015 року № 651-23, якою сума заборгованості ТОВ «С.І.С.» була визначена на рівні 416 803, 13 грн. Поштове відправлення, яким відповідачу направлялась податкова вимога, було повернуто відправнику з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до вимог п. 4.8 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року № 576 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 року за № 1840/24372, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу у зв'язку з: відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб; відмовою посадових осіб прийняти податкову вимогу; незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Отже, податкова вимога вважається врученою ТОВ «С.І.С.».

В силу вимог пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Статтею 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.4 статті 59 ПК України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Відповідно, оскільки після направлення відповідачу наведеної вище податкової вимоги розмір заборгованості відповідача змінювався, податковий орган не був уповноважений надсилати на адресу ТОВ «С.І.С.» нову податкову вимогу.

Згідно з приписами п.п. 89.1, 89.3 статті 89 ПК України, право податкової застави виникає у разі:

- несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою визначення обсягу майна для погашення податкового боргу ТОВ «С.І.С.», позивачем було прийнято рішення про опис майна у податкову заставу № 58 від 12 березня 2015 року.

18 березня 2015 року позивачем було направлено на адресу ТОВ «С.І.С.» лист про надання інформації № 6159/17-16-23-10, в якому податковий орган просив платника податку у п'ятиденний термін надати перелік ліквідного майна, яке перебуває у власності підприємства, залишкова балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу, з метою складання акту опису майна, на яке поширюється право податкової застави.

Поштове відправлення, яким відповідачу направлявся вказаний запит, було повернуто відправнику з відмоткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до п. 13 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245, запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі, а в разі направлення в електронному вигляді з використанням засобів телекомунікаційного зв'язку з накладенням електронного цифрового підпису органу державної податкової служби - у разі надходження сформованого програмним забезпеченням повідомлення про доставку.

Відповідно, оскільки вказаний лист було направлено податковим органом поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою ТОВ «С.І.С.», що підтверджується матеріалами справи, він вважається врученим такому платнику податків.

Разом з тим, відповідь на такий запит ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області у встановлений у ньому строк ТОВ «С.І.С.» надана не була.

Згідно з приписами п. 89.4 статті 89 ПК України, у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

На підставі зазначеного, податковим керуючим ТОВ «С.І.С.» Волошиною Р.В. було складено акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу № 26 від 24 липня 2015 року.

Відповідно п. 89.4 статті 89 ПК України, контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов'язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області позовних вимог, а тому вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд звертає увагу на те, що податковим органом було долучено до матеріалів справи перелік банківських рахунків ТОВ «С.І.С.». А тому, відповідно, його вимоги в частині зупинення видаткових операцій підлягають застосуванню саме до вказаних у такому переліку банківських рахунків платника податків.

Відповідно до статті 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Щодо питання допуску негайного виконання рішення суду необхідно зазначити наступне.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 статті 256 КАС України, суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову прийняту у справах, визначених статтею 183-3 цього Кодексу.

Разом з тим, положеннями статті 183-3 КАС України визначається порядок здійснення провадження у справах за поданням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень на підставі подання таких органів щодо, в тому числі, зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків.

Враховуючи, що позивачем не було заявлено вимогу про негайне виконання рішення суду та оскільки дана справа не належить до категорії адміністративних справ, передбачених статтею 183-3 КАС України, оскільки її розгляд здійснюється не за поданням податкового органу, суд не вбачає підстав для звернення даної постанови до негайного виконання.

Відповідно до вимог ч.ч. 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Таким чином, судові витрати на користь позивача стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-12, 71, 122, 128, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області до товариства з обмеженою відповідальністю «С.І.С.» про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження ним майна, зобов'язання платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу - задовольнити повністю.

До дня складення акта опису майна товариства з обмеженою відповідальністю «С.І.С.» () у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі, заборонити відчуження товариством з обмеженою відповідальністю «С.І.С.» () майна та зупинити видаткові операції на наступних рахунках товариства з обмеженою відповідальністю «С.І.С.» ():

- АБ «Укргазбанк», МФО 320478, рахунок № 3;

- ПАТ «Кредобанк», МФО 325365, рахунок № 100;

- АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, рахунок № 4200;

- Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО 899998, рахунок № 0802.

Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «С.І.С.» () допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя П.В. Вовк