Справа № 826/7351/16
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7351/16 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В. Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

22 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Кузьмишиної О.М., Твердохліб В.А.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРН» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРН» (надалі - позивач або ТОВ «ІНТЕРН») звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників (надалі - відповідач або Міжрегіональне ГУ ДФС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.03.2016 № .

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю та безпідставністю висновків акта фактичної перевірки від 22.02.2016 про допущення ТОВ «ІНТЕРН» порушення порядку оприбуткування готівки, що покладені в основу спірного податкового повідомлення-рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 14.03.2016 № .

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Відповідно ч.6 ст.12 КАС України, під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів відповідно ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що у лютому 2016 року працівниками Головного управління ДФС у м. Києві проведено фактичну перевірку господарської одиниці позивача - готелю «Опера» за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 53 щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів. Результатами такої перевірки оформлені актом від 22.02.2016 (дата і номер за місцем реєстрації суб'єкта господарювання: 29.02.2016 № 0023/28-10/39-30/24738911, далі - акт перевірки).

За висновками цього акта перевірки контролюючим ораном встановлено порушення товариством, зокрема, п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637.

14.03.2016 Міжрегіональне ГУ ДФС на підставі зазначеного акта перевірки прийняло оспорюване податкове повідомлення-рішення форми "С" за № , яким у зв'язку з порушенням п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, до ТОВ "Інтерн" на підставі пп. 54.3.3 п. 54.33 ст. 54 Податкового кодексу України та абз. 3 п. 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 № 436/95 застосовано фінансову санкцію у розмірі 27 234,50 грн. (що згідно наданого сторонами розрахунку штрафних (фінансових) санкцій становить п'ятикратний розмір від суми коштів 5 446,90 грн.).

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів звертає увагу на наступне.

Визначення порядку ведення касових операцій для банків, інших фінансових установ, підприємств і організацій віднесено до повноважень Національного банку України (п. 6 ст. 33 Закону України від 20.05.1999 № 679-XIV «Про Національний банк України».

Нормативно-правовим актом, якй регламентує порядок ведення касових операцій у національниій валюті України підприємствами, а також окремі питання організації банками робіт з готівкою, є Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320, далі - Положення № 637).

У відповідності до п. 1.2 цього Положення (в чинній редакції) оприбуткування готівки є проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Згідно з абз. 1 - 3 п. 2.6 Положення № 637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (в останній чинній редакції, далі - Закон № 265/95-ВР) книга обліку розрахункових операцій (далі КОРО) - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Відповідно до п.п. 5, 6 і 8 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 28.08.2013 N 417, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 за № 1618/24150 та нині чинний) визначено, що використання книги ОРО, зареєстрованої на господарську одиницю, передбачає, зокрема: наявність книги ОРО в господарській одиниці, на яку ця книга зареєстрована, або на місці проведення розрахунків; здійснення записів про реквізити розрахункових квитанцій до початку використання розрахункової книжки та безпосередньо після закінчення її використання у межах робочого дня чи зміни; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо.

Використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, зокрема, передбачає: наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо; у разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій; ведення обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, а також перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО у відповідному розділі книги ОРО.

У разі роздрукування на РРО протягом робочого дня декількох фіскальних звітних чеків усі вони підклеюються у відповідній книзі ОРО, записи в розділі 2 книги ОРО робляться за кожним фіскальним звітним чеком окремо. Якщо фіскальний звітний чек містить дані про операції службового внесення та службової видачі коштів, то графи 3 і 4 розділу 2 книги ОРО можна не заповнювати.

Таким чином, облік готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі ОРО передбачає як вклеювання фіскальних звітних чеків РРО у розділ 1 книги ОРО, так і виконання записів у розділі 2 книги ОРО.

Згідно правової позиції, наведеної у постановах Верховного Суду України від 01.04.2014 у справі № 21-54а14, від 15.10.2013 у справі № 21-247а13, від 15.10.2013 у справі № 21-306а13, від 02.04.2013 у справі № 21-439а13, від 26.02.2013 у справі № 21-7а-13, ухвалі Вищого адміністра-тивного суду України від 13.05.2013 № К-1675/10 і постанові від 18.03.2013 № К-34582/10, кошти вважаються облікованими у книзі ОРО в разі заповнення як розділу 1, так і розділу 2 вказаної книги. Виходячи з того, що законодавством під "оприбуткуванням готівки" у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО розуміється своєчасне (у день одержання готівкових коштів) здійснення обліку таких коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО, то не здійснення відповідних записів в книзі обліку розрахункових операцій згідно із Z-звітом у день одержання готівкових коштів у порядку, встановленому законодавством, не може вважатися "оприбуткуванням готівки".

В силу норми п. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 N 436/95, у разі порушення юридичними особами всіх форм власності норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком Уураїни, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, - за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Як зазначено в тексті акта перевірки господарської одиниці позивача, в ході перевірки встановлено факт не здійснення обліку готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскального звітного чеку РРО на загальну суму 5 446, 90 грн., а саме в КОРО № р/6 від 04.12.2015 не здійснено облік готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень на підставі фіскального звітного чеку (Z-звіту) РРО № 1149 від 22.12.2015 за 22.12.2015.

Колегія суддів зверт ає увагу на те, що судом першої інстанції встановлено з пояснень представника відповідача, що в даному випадку мало місце несвоєчасне оприбуткування суми готівкових коштів, що безпосередньо вбачається з розміру застосованих до позивача фінансових санкцій (5 х 5 446, 90 грн. = 27 234, 50 грн.).

Заперечуючи факт описаного вище правопорушення представник позивача в тексті позову зазначив наступне. На виконання норм Закону № 265/95-ВР та з урахуванням цілодобового режиму роботи товариства, 10.12.2014 ТОВ "Інтерн" видано наказ за № 243 яким встановлено, що починаючи з 01 січня 2015 року фіскальний звітний чек (Z-звіт) повинен роздруковуватись кожного дня по закінченні робочої зміни, але не пізніше 24 години цього дня. Цим наказом також було доведено до відома працівників (тих, які працюють на рецепції, в лоббі барі та проводять обслуговування номерів готелю «Опера»), що необхідно проводити друк фіскальних звітних чеків (Z-звіт) двічі на день, а саме: перший раз - у часовий проміжок з 23:30 до 24:00 та другий раз - у часовий проміжок з 01:00 до 02:00 (перед проведенням «нічного аудиту»).

21.12.2015 робоча зміна була розпочата о 01:04 (згідно фіскального звітного чеку (Х-звіт) від 21.12.2015) та повинна мала бути завершена по закінченню робочої зміни, але не пізніше 24 години цього дня. Проте відповідальною особою у зв'язку з великою завантаженістю на робочому місці наступний фіскальний звітний чек (Z-звіт) № 1149, що закриває день 21.12.2015, був роздрукований із затримкою на 2 хвилини, а саме о 0 год 02 хв. 22.12.2015.

Крім того, 22.12.2015, перед проведенням «нічного аудиту» для закриття робочої зміни, був роздрукований ще один фіскальний звітний чек (Z-звіт) № 1150.

На підставі фіскальних звітних чеків (Z-звітів) № 1149 та 1150 були зроблені наступні записи в книгу обліку розрахункових операцій № р/6: 21.12.2015 у розд. ІІ цієї КОРО сума готівки "службове внесення" - 5000 грн., сума готівки "службова видача" - 5 946,90 грн., сума розрахунків - 8 066, 20 грн. на підставі Z-звіту № 1149, та 22.12.2015 сума готівки «службове внесення» - 5 946, 90 грн., сума готівки «службова видача» - 5 974, 20 грн., сума розрахунків - 27,30 грн. на підставі Z-звіту № 1150. Також був виписаний прибутковий касовий ордер № 1683, внесений запис до касової книги, та грошова виручка оприбуткована в повному обсязі та передана до банківської установи.

На спростування висновків акта перевірки позивачеми надано копії наступних документів:

- копію наказу ТОВ «ІНТЕРН» від 10.12.2014 № 243;

- копію КОРО № р/6 від 04.12.2015, зареєстрованої на РРО з фіскальним № у господарській одиниці - готель "Опера" лоббі бар (дата реєстрації книи 05.06.2012, період використання - з 09.12.2015 по 14.03.2016), - де наявні вклеєні фіскальний звітний чек (Z-звіт) № 1149 від 22.12.2015 (сформований 0:02), - за даними якого за зміну роботи РРО зафіксовано: на початку такої зміни операцію «службове внесення» суми коштів у розмірі 500 грн., проведення розрахункових операції з готівкою на загальну суму 5 446, 90 грн. та електронною карткою на загальну суму 2 619, 30 грн. (всього розрахункових операцій на суму 8 066,20 грн.), в кінці зміни - операцію «службова видача» суми коштів у розмірі 5 946, 90 грн., та фіскальний звітний чек (Z-звіт) № 1150 від 22.12.2015 (сформований 1:21), - за даними якого зафіксовано операцію «службове внесення» суми коштів у розмірі 5 946,90 грн., проведення розрахункової операції з готівкою у сумі 27, 30 грн., операцію «службова видача» суми коштів у розмір 5 974,20 грн.

Також у розд. ІІ такої КОРО вчинені записи за 21.12.2015 на підставі Z-звіту № 1149 та 22.12.2015 на підставі Z-звіту №1150, що відповідають даним вказаних Z-звітів;

- копію пояснювальної записки працівника товариства ОСОБА_2 щодо несвоєчасного виконання Z-звіту;

- копії прибуткового касового ордеру ТОВ «ІНТЕРН» № 1683 від 22.12.2015 на суму 5 474, 20 грн., видаткового касового ордеру ТОВ «ІНТЕРН» від 22.12.2015, аркушу касової книги товариства за 22.12.2015 супровідної відомості до сумки з готівкою № 504301 від 22.12.2015 з розпискою банку про прийняття готівкових коштів інкасатором, виписки банку з особового рахунку ТОВ «ІНТЕРН» за 22.12.2015 з відомостями про зарахування про інкасованої готівки.

За результатами дослідження перелічених вище документів та копій матеріалів фактичної перевірки, наданих представником відповідача, суд приходить до висновку, що позивачем своєчасно (21.12.2015) та в повному обсязі було оприбутковано готівку на загальну суму 5 446, 90 грн. в КОРО № р/6 від 04.12.2015.

При цьому, факт допущення працівником позивача випадку нероздрукування Z-звіту за зміну роботи РРО протягом доби (до 24-ої години 21.12.2015) являється окремим порушенням п. 9 ст. 3 Закону № 265/95-ВР (згідно якої слід щоденно друкувати на РРО (за виключенням автоматів із продажу товарів (послуг)) фіскальні звітні чеки (Z-звіти) і забезпечувати їх зберігання в КОРО, що само по собі не зумовило обставин несвоєчасного оприбуткування готівкових коштів, та за яке передбачено корема відповідальність за п. 4 ст. 17 цього ж Закону. Відповідно до п. 7 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 № 199, робота реєстратора блокується в разі перевищення максимальної тривалості зміни (період роботи реєстратора від реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту до виконання наступного Z-звіту), яка становить 24 години. І лише після роздрукування Z-звіту відповідне блокування знімається (п. 10 цих Вимог).

Наявні матеріали справи свідчать, що позивачем своєчасно в день отримання готівкових коштів у сумі 5 446,90 грн. внесено запис до КОРО із зазначенням правильної дати (21.12.2015 порівняно з тією, що вказана у Z-звіті № 1149 - 22.12.2015). В свою чергу в Z-звіті № 1149 від 22.12.2015 були зафіксовані розрахункові операції здійснені виключно в межах зміни роботи РРО (тобто, протягом 21.12.2015).

Таким чином, оскільки оприбуткування готівки прив'язано до певної дати (без годинних обмежень), а також, враховуючи, що прикріплений Z-звіт № 1149 включає операції саме на ту дату, яку зазначено в розділі 2 КОРО (21.12.2015), суд вважаємо, що вимоги п. 2.6 Положення № 637 позивачем порушені не були.

Враховуючи вищенаведене та наявні матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення від 14.03.2016 № , яким до позивача застосовані фінансові санкції за несвоєчасне оприбуткування готівки у сумі 5 446,90 грн., є неправомірним та відповідно підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 22 грудня 2016 року).

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Кузьмишина О.М.

Твердохліб В.А.