Справа № 577/4716/16-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2016 р. Справа № 577/4716/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Тацій Л.В.
Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.
за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18.11.2016р. по справі № 577/4716/16-а
за позовом ОСОБА_1
до Конотопського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Сумській області
про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з адміністративним позовом до Конотопського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просив визнати неправомірною відмову Конотопського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумській області у призначенні йому пенсії за віком, відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зобов`язати призначити пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку у відповідності до Закону, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії, що пропрацював у зоні відчуження в 1987 році більше 14 днів календарних дні, з дня виникнення у нього права на зазначену пенсію, тобто з 07.08.2016 року.

Постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18.11.2016 р. по справі № 577/4716/16-а у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. Позивач посилається на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуально права, із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 52-річного віку, звернувся до Конотопського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році. До заяви позивачем були додані копії посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС у 1987 році серія НОМЕР_1 , військового квитка, довідки про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інш. ( а.с. 4-9).

Конотопським об`єднаним управлінням пенсійного фонду України в Сумській області листом від 10.10.2016 року за вих. №12256/03-11 відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС зі зниженням пенсійного віку, пославшись на те, що в наданій архівній довідці № 5951/02-10 від 13.05.2016 року Галузевого державного архіву Міністерства оборони України не містить інформації про дні виїзду в зону відчуження. (а.с. 5).

Не погодившись з діями відповідача щодо відмови в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано документів, передбачених Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, які підтверджують період роботи позивача в зоні відчуження в 1987 році, а тому дії відповідача по відмові у призначенні позивачу пенсії за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, є правомірними.

Колегія суддів не погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч.1 ст. 55 Закону, особам, які працювали у зоні відчуження у 1987 р. не менше 14 календарних днів, пенсія за віком призначається зі зниженням пенсійного віку на 8 років.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону України ««Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі Закон № 796-XII) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС це громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

За приписами статті 10 Закону № 796 учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Стаття 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС» визначає, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Відповідно до статті 15 Закону №796-ХІІ підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженим постановою правління Пенсійного Фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, додаються: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Основним документом, що визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження являється довідка форми №122, яка видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 2), і має право на пільги встановлені Законом №796-XII.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, до заяви про призначення пенсії позивач подав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році категорія 2, серія НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів; у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи; евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття); особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2.

Отже, позивачу видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році, в якому вказано, що він відноситься до 2 категорії, а відповідно до приписів ч. 2 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» даний документ є підтвердженням того, що позивач перебував у зоні відчуження в 1987 році - не менше 14 календарних днів

Окрім того, колегія суддів вважає за потрібне відмітити, що перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.91 р. № 106.

Отже, робота в зоні відчуження є однією з визначальних умов набуття особою права на пенсію згідно ст. 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженим постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ (зі змінами та доповненнями), зокрема, додаються: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, форму якої затверджено постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 р. № 122; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії з використанням норм ст. 55 Закону № 796-ХІІ).

Основним документом, що визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження являється довідка ф.122, яка видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії.

У разі неможливості подання довідки за формою № 122 для визначення права на призначення пенсії надаються інші (первинні) документи, що стверджують період роботи в зоні відчуження - первинні документи, що стверджують періоди перебування в зоні відчуження: довідки про період роботи в зоні, табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні, копії відомостей (особових) рахунків на виплату заробітної плати.

Із архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/10281 від 10.10.2016 року вбачається, що в наказі командира в/ч 21653 по стройовій частині від 18.08.1987 року №182 значиться, Полагать убывшими на учебные сборы по направлению Конотопского ОГВК: слесаря по ремонту агрегатов цеха № 4 ОСОБА_2 , сроком на 180 суток, с 14.8.1987 года. Справка: извещение Конотопского ОГВК» (а.с.6).

Згідно архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 09.09.2016 року по архівним документам військової частини НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 18 серпня 1987 року (наказ №(476) 230) по 02 жовтня 1987 року (наказ №(521) 275). Отримав дозу опромінювання 0 (нуль), 156 бер. Місце дислокації військової частини за вказаний період с. Ораное.

Суд першої інстанції при вирішенні спору вказав на те, що даний населений пункт не належить до зони відчуження, визначеної Переліком населених пунктів, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою КМУ від 23.07.1991 р. №106.

Проте, колегією суддів встановлено, що згідно додатку 1 с. Оране Іванківського району внесено до Переліку населених пунктів, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою КМУ від 23.07.1991 р. №106.

Окрім того, іншими документами, які подавались позивачем із заявою про призначення йому менсії зі скороченням віку також підтверджується його перебування та участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Так, із військового квитка НОМЕР_3 , виданого Конотопським ОМВК Сумської області, вбачається, що ОСОБА_1 проходив учбові збори 48 днів з 16.08. по 02.10.1987 року в в/ч НОМЕР_2 на посаді водія (а.с.9).

В довідці №1197, виданої в/ч НОМЕР_4 , яка видана ОСОБА_1 , вказано що він за роботу в населених пунктах м.Чернобиль зони відчуження в період з 14.08. по 05.10.1987 року по місцю роботи в в/ч НОМЕР_4 виплачена заробітна плата в сумі 607,42 крб з урахуванням коефіцієнта 2;4 відповідно до Постанови Ради Міністрів Української РСР та Укпрофради від 10 червня 1986 р. №207-7 (а.с.8).

Надана позивачем архівна довідка Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 09.09.2016 містить посилання на те, що ОСОБА_1 в період з 18.08. по 02.10.1987 року приймав участь по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам ст. 159 КАС України, оскільки воно ухвалено з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Згідно ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції через порушення ним норм матеріального та процесуального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18.11.2016р. по справі № 577/4716/16-а скасувати.
Прийняти нову постанову.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Конотопського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Конотопського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов`язати Конотопське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку у відповідності до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії, що пропрацював у зоні відчуження в 1987 році більше 14 днів календарних дні, з дня виникнення у нього права на зазначену пенсію, тобто з 07.08.2016 року.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Подобайло З.Г. Григоров А.М.
Повний текст постанови виготовлений 22.12.2016 р.