Справа № 805/3181/16-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабіч С.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року справа №805/3181/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Казначеєва Е.Г., суддів: Васильєвої І.А., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 В`ячеслава Костянтиновича на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2016 р. у справі № 805/3181/16-а (головуючий І інстанції Бабіч С.І.) за позовом Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до ОСОБА_2 В`ячеслава Костянтиновича про стягнення заборгованості з транспортного податку,-

ВСТАНОВИВ:

Словянська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області звернулась до суду з позовом до фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з транспортного податку у розмірі 25000,00 грн. (а.с.4-5).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року задовольнити позовні вимоги. Суд першої інстанції стягнув з фізичної особи ОСОБА_2 податковий борг з транспортного податку в розмірі 25000 гривень 00 копійок (а.с.31-33).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову якою відмовити в задоволені позовних вимог. Обґрунтовано апеляційну скаргу тим, що вказана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права (а.с.38-39).

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що судом порушено норми процесуального права в частині вручення повістки суду не пізніше ніж за три дні до судового засідання. Відповідно до вимог законодавства, нові податки на 2015 рік прийняті та оприлюднені після 15.07.2014 року не можуть бути визнані обовязковими до сплати.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідач звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження по справі до набрання законної сили постанови Донецького окружного адміністративного суду від 09.11.2016 року № 805/3703/16-а, зазначене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до матеріалів справи вищевказана постанова набрала законної сили у звязку із поверненням апеляційної скарги апелянта на вказану постанову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, встановила наступне.

Відповідно до листа Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування міст ОСОБА_3, Словянськ та Словянського району Управління ДАІ УМВС України в Донецькій області від 27.01.2015 року № 9/17-68, згідно бази даних станом на 01.01.2015 року за фізичною особою ОСОБА_2 зареєстровано легковий автомобіль TOYOTA HIGHLANDER 2011 року випуску з обємом двигуна понад 3000 куб. см. (а.с.13-14).

Слов'янською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області прийнято податкове повідомлення рішення № 42-17 від 10.06.2015 року, яким визначено відповідачу податкове зобовязання із зазначеного податку у розмірі 25000,00 грн., з терміном сплати 60 днів з дня вручення. Зазначене податкове повідомлення рішення отримано відповідачем 14 липня 2015 року (а.с.8).

21 січня 2016 року Слов'янською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області сформовано вимогу форми «Ф» № 139-23, за якою загальна сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобовязаннями станом на 21.01.2016 року становить 23000 грн. Вимога була надіслана на адресу боржника проте не була вручена через відмову адресата її одержати (а.с.10).

29 жовтня 2015 року податковим органом прийняте рішення про опис майна у податкову заставу № 10/05-22-23 від 25.01.2016 року, та складений рішення опису майна № 10/05-22-23 від 25.01.2016 року в якому зазначено про відсутність майна позивача на момент його складення та право відповідача на опис майна платника податків, на яке він набуде право власності в майбутньому на суму 25000,00 грн. (а.с.11).

08 липня 2016 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про публічне обтяження податкової застави на підставі п. 89.8 ст. 89 ПКУ згідно витягу № 48277138 (а.с.12).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскільки позивач правомірно прийняв податкове повідомлення рішення та вимогу, які відповідачем не оскаржені, викладені в позовній заяві доводи про наявність підстав для стягнення з відповідача коштів у розмірі 25000, 00 гривень є обґрунтованими.

Колегія суддів з зазначеним висновком суду першої інстанції не погоджується, з наступних підстав.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Податкового кодексу України та іншими нормативно-правовими актами, у редакції на час спірних правовідносин.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року № 71-VIII (далі Закон № 71-VIII), яким, викладено в новій редакції статті 267 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI та введено новий податок з громадян України - транспортний податок.

Згідно положень п. п. 14.1.251 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, транспортні засоби, що використовувалися, це транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Положення підпункту 267.2.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України визначають, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Базою оподаткування у відповідності до підпункту 267.3.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно пункту 267.4 статті 267 Податкового кодексу України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України передбачено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно підпунктом 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об'єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Рішенням Словянської міської ради від 30 січня 2015 року № 5-LXXIII-6 «Про затвердження Положення про транспортний податок на 2015 рік» прийнятим у звязку із змінам внесеними до статті 267 ПК України, затверджено Положення про транспортний податок на 2015 рік (а.с.23).

За пп. 1.1 п.1 Положення, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 цього Положення є об'єктами оподаткування.

Згідно пп.2.1 п.2 Положення, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Відповідно до пп.4.1 п.5 Положення, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 цього Положення.

Згідно пп.6.1 п. 6 Положення, обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Відповідно до пп. 6.2 п. 6 Положення, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного)періоду (року).

Таким чином, у фізичних осіб, що мають власні зареєстровані у встановленому порядку легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см, виникає обов'язок зі сплати транспортного податку з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль.

Податковим зобов'язанням в розумінні ПК України визначається сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. ПК України).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України ).

Тобто, узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена платником в строки, визнається сумою податкового боргу платника податків, відповідно до п.п. 14.1.175 п.14.1 ст.14 вказаного Кодексу.

Відповідно до пп. 14.1.157 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності;

Згідно пункту 57.2 статті 57 Податкового кодексу України, у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Відповідно до підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України, день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

За приписами пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно пп. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до матеріалів справи, постановою Донецького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року у справі № 805/3703/16-а, скасовано податкове повідомлення рішення № 42-17 від 10.06.2015 року, яким відповідачу визначено податкове зобовязання із зазначеного податку у розмірі 25000,00 грн. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року апеляційну скаргу Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області повернуто апелянту.

Згідно частини 3 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Таким чином, станом на час розгляду зазначеної справи в суді апеляційної інстанції податкове повідомлення рішення яким позивачу було визначено податкове зобовязання, яке в подальшому набуло статус податкового боргу, скасовано рішенням суду.

Крім того, обов'язок із сплати транспортного податку покладено на його платників після набрання чинності Законом від 28.12.2014 року № 71-VIII, тобто, з 01.01.2015 року після його введення.

Відповідно до підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України, податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах, зокрема, стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Згідно зі статті 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Частиною 3 статті 27 Бюджетного кодексу України встановлено, що Закони України або їх окремі положення, які впливають на показники бюджету (зменшують надходження бюджету та/або збільшують витрати бюджету) і приймаються: не пізніше 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку планового бюджетного періоду; після 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» врахування у контексті розгляду даної справи висловлену Європейським судом з прав людини у рішеннях від 14.01.2011 року у справі "Щокін проти України" та від 07.10.2011 року у справі "Серков проти України" в частині необхідності застосування національного законодавства у разі допущення можливості його неоднозначного тлумачення у найсприятливіший для заявника спосіб.

Підпунктом 12.3.1 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України визначено, що встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (підпункт 12.3.2).

Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів (пп. 12.3.3 Податкового кодексу України).

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (підпункт 12.3.4).

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року, при цьому, норма якою встановлено транспортний податок та відповідно елементи цього податку, пізніше 15 липня року, є підставою для застосування відповідних норм оподаткування не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Аналізуючи вищезазначені норми, колегія суддів дійшла до висновку, що в даному випадку 2015 - це плановий період, а 2016 рік - вже бюджетний період, оскільки Закон від 28.12.2014 року № 71-VIII, якими визначено транспортний податок, ухвалений 28.12.2014, тобто після 15.07.2014.

Таким чином, опублікування рішення органу місцевого самоврядування про встановлення транспортного податку, як місцевого податку, пізніше 15 липня року, є підставою для застосування відповідних норм оподаткування не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Колегія суддів зазначає, що згідно п.4 Прикінцевих положень Закону № 71-VIII, рекомендовано органам місцевого самоврядування: у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для обєктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для обєктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Установити, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Вказані прикінцеві положення не містять обовязків, а лише рекомендовано органам місцевого самоврядування переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік, зокрема, податку на майно (в частині транспортного податку). Тобто, органи місцевого самоврядування переглядаючи рішення щодо встановлення місцевого податку, повинні враховувати і вимоги діючого законодавства, якими регулюється порядок встановлення податків.

Таким чином, Закон від 28.12.2014 року № 71-VIII ухвалений 28.12.2014, тобто після 15.07.2014, не містить застережень, щодо не застосування правил зазначених у статті 12 ПК України, у зв'язку з чим колегія суддів вважає, що застосування контролюючим органом положень ПК України з урахуванням внесених Законом змін з метою оподаткування транспортним податком, може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2016 року.

Крім того, колегія суддів зауважує, що за вимогами Податкового кодексу України та рішенням міської ради, податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються та вручаються платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного)періоду (року).

Як вбачається з матеріалів справи, податкове повідомлення-рішення було надіслано відповідачу та отримано останнім 14 липня 2015 року, тобто, з порушенням вищезазначеного граничного строку. Крім того, податкове повідомлення-рішення не містить інформації щодо платіжних реквізитів на які повинен бути сплачений вищезазначений податок, що є порушенням вищезазначених вимог. Доказів протилежного суду не надано.

Отже, податковим органом при формуванні та надісланні податкового повідомлення-рішення порушив вимоги Податкового кодексу України та рішення міської ради.

Колегія суддів зазначає, що вищевказані обставини обумовлюють скасування рішення суду першої інстанції з відмовою в задоволені позову.

Оскільки, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року було відстрочено ОСОБА_2 сплату судового збору, у силу положень ст. 94 КАС України, підлягають стягненню на користь спеціального фонду Державного бюджету України судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області у розмірі 1515 грн. 80 коп.

Керуючись статтями 94, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 В`ячеслава Костянтиновича на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2016 р. у справі № 805/3181/16-а задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2016 р. у справі № 805/3181/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

Відмовити в задоволені позовних вимог Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до ОСОБА_2 В`ячеслава Костянтиновича про стягнення заборгованості з транспортного податку у розмірі 25000,00 грн.

Стягнути на користь спеціального фонду Державного бюджету України (рахунок 1059, , МФО банку 834016, отримувач Краматор.УК/м.Краматорськ/22030101, банк ГУДКСУ у Донецькій обл., код класифікації доходів бюджету - 22030101) судовий збір в сумі 1515 (одна тисяча пятсот п'ятнадцять) гривень 80 (вісімдесят) копійки за рахунок бюджетних асигнувань Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: Е.Г. Казначеєв

Судді: І.А. Васильєва

ОСОБА_4