Справа № 679/1015/16-а
Суддя: Сопронюк О. В.
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/679/86/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2016 року Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі: головуючої судді Сопронюк О.В.,

при секретарі Плазій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області про зобов'язання зарахувати періоди роботи до загального страхового стажу, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно позовної заяви та пояснень представника позивача в судовому засіданні, в листопаді 2013 року управлінням Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності. 11.01.2016 року відповідач здійснив перерахунок пенсії по інвалідності та призначив пенсію за віком. При призначені пенсії до загального страхового стажу позивачу не було зараховано періоди роботи: з 03.07.1984 року по 03.09.1984 року на посаді майстра виробничого навчання у Вільнюському середньому професійно-технічному училищі № 55 та з 05.12.1989 року по 10.02.1993 року на посаді робітника у Вільнюському 149-ЖСК. У відповіді управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області №24/л-10 від 07.06.2016 року, наданій на адвокатський запит представника позивача, останнього повідомлено, що немає підстав зарахувати вищезазначені періоди роботи з 09.07.1984 року по 03.09.1984 року та 05.12.1989 року по 10.02.1993 року до загального страхового стажу, так як в наказах про прийняття на роботу наявні виправлення в записах.

Представник позивача вважає вказану відмову безпідставною та протиправною, оскільки основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. В трудовій книжці серії КТ-І №0100221 виданій 18.07.1977 року на імя ОСОБА_1 наявні записи про періоди роботи з 03.07.1984 року по 03.09.1984 року на посаді майстра виробничого навчання у Вільнюському середньому професійно-технічному училищі № 55 та з 05.12.1989 року по 10.02.1993 року на посаді робітника у Вільнюському 149-ЖСК, що посвідчені штампами підприємства і ці записи не містять виправлень, які б перешкоджали зарахуванню спірних періодів роботи.

На підставі наведеного представник позивача просив зобовязати відповідача зарахувати ОСОБА_1 з 11.01.2016 року до загального страхового стажу періоди його роботи: з 03.07.1984 року по 03.09.1984 року - у Вільнюському середньому професійно-технічному училищі № 55, з 05.12.1989 року по 10.02.1993 року - у Вільнюському 149-ЖСК.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що при перевірці наданих заявником документів на призначення пенсії, а саме: трудової книжки, виявлено наявність виправлень в колонці 4 «Дата, назва документу, на підставі якого внесений запис». Зокрема, присутні виправлення на сторінці 7, де слово «Прик.» має наведення чорнилом іншого кольору, а на сторінці 13 міститься вправлення в даті наказу число «19», виправлено на «12». Ці виправлення стосуються спірних періодів роботи позивача. Крім того, зарахування спірних періодів роботи позивача у м.Вільнюсі регулюється Договором між Україною та Литовською Республікою про соціальне забезпечення від 23.04.2001 року та Угодою між Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством соціальної охорони і праці Литовської Республіки про порядок реалізації Договору між Україною та Литовською Республікою про соціальне забезпечення від 09.12.2005 року. Періоди роботи позивача з 03.07.1984 року по 03.09.1984 року, з 05.12.1989 року по 10.02.1993 року не зараховано до загального страхового стажу роботи ще й тому, що вони не підтвердженні в установленому порядку відповідними довідками країни Литви, в якій працював ОСОБА_1, і з якою укладено угоду про пенсійне забезпечення. 21.01.2014 року до Литви було направлено відповідний запит щодо підтвердження спірних періодів трудового стажу, однак відповідь до цього часу не отримано. Тому відсутні законні підстави для зарахування спірних періодів роботи позивача до загального страхового стажу.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 11.01.2016 року ОСОБА_1 було проведено перерахунок з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, відповідно до п.3 ст. 45 Закону України «про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

26.05.2016 року представник позивача адвокат ОСОБА_2 звернулася до управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області з адвокатським запитом, в якому просив, зокрема, повідомити, які періоди роботи ОСОБА_1 були зараховані відповідачем до пільгового та загального страхового стажу, які не зараховані та причини відмови в їх зарахуванні.

З листа управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області №24/л-10 від 07.06.2016 року вбачається, що для обрахунку пенсії ОСОБА_1 не зараховано до загального страхового стажу періоду роботи з 03.07.1984 року по 03.09.1984 року (Вільнюське середнє професійно-технічне училище № 55), з 05.12.1989 року по 10.02.1993 року (Вільнюське 149-ЖСК), так як в наказах про прийняття на роботу наявні виправлення.

Згідно ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Оглянувши в судовому засіданні оригінал трудової книжки позивача ОСОБА_1 серії КТ-І №0100221 виданої 18.07.1977 року суд встановив, що під № 12 міститься запис російською мовою від 03.07.1984 року "Вильнюское среднее професионально-техническое училище № 55. Принят на должность мастера производственного обучения. Прик.№222 от 02.07.1984. В слові «Прик.» букви «П» та «и» наведені чорнилом трохи темнішого кольору, порівняно з основним записом про прийняття на роботу. Під № 21 міститься запис російською мовою від 05.12.1989 року «149 ЖСК. Принят на роботу робочим. Пр.№ 17 1989.12.05". Число "12" в даті наказу мітить явних виправлення не містить.

Згідно п.2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 року № 58, записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що наведення чорнилом трохи темнішого кольору букв «П» та «и» в слові «Прик.» в порівнянні з основним записом про прийняття на роботу позивача не є виправленням і порушенням порядку ведення трудових книжок працівників. Що стосується написання цифри "12" в даті наказу в записі під № 21, то таке суд також не вважає виправленням, оскільки рік має12 місяців , тому припускати, що число "19" у цій даті є вірним немає жодних підстав.

Крім того, записи щодо спірних періодів роботи позивача завірені належним чином мокрою печаткою підприємства та підписами голови та секретаря. Інших зауважень щодо записів в трудовій книжці відомостей про спірні періоди роботи позивача відповідач не навів.

Згідно ст.33 Договору між Україною та Литовською Республікою про соціальне забезпечення від 23.04.2001 року, який набрав чинності для України 08.02.2002 року, при виникненні страхового випадку після набрання чинності цим Договором за весь страховий (трудовий) стаж, накопичений з 1 січня 1992 року, зобов'язання по наданню зацікавленій особі відповідної пенсії приймається Стороною, відповідно до законодавства якої цей стаж був накопичений. За весь страховий (трудовий) стаж, накопичений до 1 січня 1992 року на території колишнього СРСР, зобов'язання по наданню зацікавленій особі пенсії відповідно до чинного законодавства приймається Стороною, на території якої ця особа проживає в момент звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Угоди між Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством соціальної охорони і праці Литовської Республіки про порядок реалізації Договору між Україною та Литовською Республікою про соціальне забезпечення від 09.12.2005 року (далі - Угода), якщо в особи виникає право на пенсію тільки у результаті підсумовування страхового (трудового) стажу, яке ця особа отримала згідно із законодавством обох Сторін, то в пункті 1 вказані компетентні установи надають одна одній довідку про страховий (трудовий) стаж, набутий відповідно до чинного законодавства Сторін після 1 січня 1992.

Відповідно до ч.2 ст.11 Угоди, компетентні установи Сторін обмінюються відомостями, які вони мають щодо обставин, що є необхідними для призначення або призупинення виплати пенсій або допомоги. Необхідні відомості надаються компетентній установі на її письмовий запит у місячний термін.

Проаналізувавши зміст вказаних статей Угоди, суд приходить до висновку, що надання довідки про страховий (трудовий) стаж не є обов'язковою умовою для зарахування спірних періодів роботи позивача у м.Вільнюс до загального страхового стажу, оскільки позивачу вже призначено пенсію за віком.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що управління Пенсійного фонду Укораїни в м.Нетішин Хмельницької області 21.01.2014 року направило до Литви, як країни з якою укладено угоду про пенсійне забезпечення, запит про підтвердження в установленому порядку спірних періодів роботи позивача, однак станом на час розгляду справи така інформація відповідачем не отримана. Враховуючи наведене, суд вважає, що ненадходження відповіді на запит відповідача не може бути перешкодою для реалізації ОСОБА_1 права на соціальний захист та пенсійне забезпечення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області неправомірно відмовило позивачу в зарахуванні спірних періодів роботи до загального страхового стажу, чим порушило його конституційне право на пенсійне забезпечення, тому його позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, з управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області за рахунок його бюджетних асигнувань слід стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Керуючись ст.ст.62, 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.11, 71, 94, 158- 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 03.07.1984 року по 03.09.1984 року, з 05.12.1989 року по 10.02.1993 року до загального страхового стажу з 11 січня 2016 року.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Нетішинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуюча: