Справа № 822/1837/16
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1837/16

Головуючий у 1-й інстанції: Козачок І.С.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

20 грудня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області в особі Ізяславського відділення на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області в особі Ізяславського відділення про визнання нечинним висновку,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області в особі Ізяславського відділення про визнання нечинним висновку.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного зясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідач в судове засідання повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Позивач та представник позивача з'явився до суду для участі в судовому засіданні, але враховуючи положення ч.6 ст.128 та ч.4 ст.196 КАС України колегія суддів визнала за можливе розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, з 01.09.2003 року по 15.07.2015 року ОСОБА_2 працювала на посаді спеціаліста - економіста відділу статистики у м. Нетішин головного управління статистики у Хмельницькій області, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці, копія якої є в матеріалах справи.

01.08.2016 року позивача прийнято на посаду спеціаліста 1 категорії відділу комунального господарства виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області. 01.08.2016 року ОСОБА_2 подала декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік, у якій в п. 25 розділу ІІІ "Відомості про нерухоме майно", що перебуває у власності, в оренді чи іншому праві користування декларанта, та витрати декларанта на придбання такого майна або на користування ним, зазначила квартиру загальною площею 46 квадратних метрів, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 13) та належить їй на праві власності.

02.08.2016 року позивачем було подано заяву про проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", у якій вона повідомила про те, що до неї не застосовуються заборони, передбачені цим законом. Цього ж дня виконавчим комітетом Нетішинської міської ради Хмельницької області було направлено запит до податкового органу про проведення перевірки ОСОБА_2 відповідно до вимог Закону України "Про очищення влади".

За результатами перевірки Славутською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Хмельницькій області складений висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади".

Відповідно вказаного висновку перевіркою встановлено, що ОСОБА_2 у декларації вказала достовірні відомості щодо наявності майна, набутого нею за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України "Про очищення влади", які відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_2 Перевіркою також встановлено, що вартість майна, набутого ОСОБА_2 за час перебування на посадах, визначених у п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади", не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані позивачем із законних джерел.

Так, згідно із відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів за період з 01.07.2003 року по 31.03.2013 року, ОСОБА_2 було одержано дохід у розмірі 62 971 грн., що не відповідає вартості придбаного у 2013 році нерухомого майна (згідно із наданими поясненнями та копіями підтверджуючих документів), оскільки сума витрат на придбання квартири складає 179 618 грн. ОСОБА_2 були надані письмові пояснення з приводу квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, яка була набута згідно із договором купівлі - продажу №387 від 16.03.2013 року за час перебування позивача на посаді спеціаліста 1 категорії - економіста відділу статистики у м. Нетішин головного управління статистики у Хмельницькій області. Дана квартира була придбана за сімейні заощадження декларанта та її чоловіка.

У Висновку зазначається, що з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_2 та підтверджуючих документів встановлено недостовірність відомостей, визначених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади".

06.09.2016 року виконавчий комітет Нетішинської міської ради Хмельницької області звернувся до Славутської ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області із листом, у якому просив провести додаткову перевірку для уточнення отриманої інформації щодо висновку по ОСОБА_2 У відповідь на вказаний лист 13.09.2016 року податковий орган повідомив про відсутність підстав для проведення додаткової перевірки.

20.09.2016 року розпорядженням міського голови Нетішинської міської ради Хмельницької області №311/2016-к ОСОБА_2 звільнено із займаної посади у зв'язку із недостовірністю відомостей щодо вартості майна, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік, набутого нею за час перебування на посадах, визначених п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади".

Позивач вважає вказаний висновок протиправним тому звернулась до суду із позовом про його скасування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено, а відповідачем не доведено, що позивач зазначила у поданій нею декларації за 2015 рік будь-які недостовірні відомості стосовно себе або членів сім'ї, що призводить до висновку про необґрунтованість рішення податкового органу. На думку суду податковим органом перевірку відносно позивача було проведено формально, без дотримання принципу презумпції невинуватості та вимоги щодо пропорційності, яка передбачає, зокрема, прийняття рішення суб'єктом владних повноважень з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Разом з тим, наслідком необґрунтованого рішення відповідача є звільнення особи з посади, що тягне за собою і інші несприятливі для неї наслідки.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" перевірці підлягають: достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону; достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Згідно з ч. 10 ст. 5 Закону у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.

Постановою Кабінету Міністрів України № 563 від 16 жовтня 2014 року "Деякі питання реалізації Закону України "Про очищення влади" затверджено Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами 3 і 4 статті 1 Закону України "Про очищення влади" (далі - Порядок №563).

Відповідно до п.35 Порядку №563 якщо відповідь/висновок/копія судового рішення, що надійшли від органів перевірки за результатами перевірки, є неповними або суперечать іншим матеріалам перевірки, орган, в якому проводиться перевірка, з метою проведення додаткової перевірки чи уточнення отриманої інформації одноразово звертається із запитом до органів перевірки, які зобов'язані розглянути його та надати відповідь протягом десяти робочих днів.

Наказом Міністерства фінансів України №1100 від 03.11.2014 року затверджено Порядок проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", яким визначено процедуру проведення органами ДФС перевірки достовірності відомостей, визначених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", зазначених особами, перелік яких наведено у п.п.1-11 ч. 1 ст. 2 Закону № 1682, у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, за формою, встановленою Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Відповідно до абз. 2 п. 1 Порядку №1100 його дія поширюється на осіб, стосовно яких проводиться перевірка, контролюючі органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи, визначені ч. 4 ст. 5 Закону № 1682. Перевірка відомостей щодо членів сім'ї особи, стосовно якої проводиться перевірка, вказаних у декларації, не проводиться. Як передбачено п. 4 Порядку № 1100 при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів. При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку. Отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації.

За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону України "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел.

ОСОБА_3 України "Про очищення влади" не конкретизує, яке саме майно слід вважати набутим особою, щодо якої проводиться перевірка, та не містить конкретного переліку джерел, доходи з яких повинні враховуватися при перевірці, не визначаючи будь-яких критеріїв оцінки відповідності вартості майна розміру доходів.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації. Наявність невідповідності вартості майна, вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону № 1682, доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

Висновок податкового органу про те, що вартість майна, набутого ОСОБА_2 за час перебування на посадах, визначених у п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади", не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані позивачем із законних джерел, ґрунтується на відомостях з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів за період з 01.07.2003 по 31.03.2013 року та їх невідповідності вартості придбаного позивачем нерухомого майна.

Позивач пояснила, що зазначену квартиру було придбано за рахунок доходів та спільних заощаджень, набутих позивачем та її чоловіком за час перебування у шлюбі. Крім того, матеріали справи містять довідку про доходи чоловіка позивача за період з 01.04.2004 року по 31.03.2013 року (а.с. 20).

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

До того ж у справі наявні довідки, видані Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Нетішинської міської ради 26.09.2016 року та 27.09.2016 року, згідно з якими ОСОБА_2 було виплачено 20 160 грн. та 4 840 грн. одноразової допомоги при народженні дитини та 4 164, 75 грн. допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку протягом 2009-2012 років. Дані суми допомоги відображені у декларації позивача про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2012 та подальші роки.

Також судом встановлено, що з метою придбання зазначеної квартири чоловіком позивача був отриманий кредит в АТ "Ощадбанк" на суму 24 700 грн., підтвердженням чого є копія договору про відкриття і обслуговування рахунку і випуску платіжної картки №318641 від 30.01.2013 року.

З огляду на викладене є обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що інформація податкового органу, на підставі якої відбувалось співставлення розміру отриманих позивачем доходів з вартістю майна, є неповною та не враховує виплати, які проводились на користь позивача органом соціального захисту населення. Тому така інформація не могла бути підставою для висновку про недостовірність відомостей, зазначених позивачем у декларації за 2015 рік.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

20.12.2016р. позивач подала до суду заяву про стягнення судових витрат, в якій просить стягнути на її користь судові витрати на правову допомогу в сумі 1400 грн. та витрати на проїзд до м.Вінниці.

Згідно із ст.87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підтвердження понесення витрат на проїзд до м.Вінниці позивач подала квитки на автобус та фіскальні чеки автостанцій.

Дослідивши вказані документи в сукупності із матеріалами справи встановлено, що вказані квитки та чеки підтверджують понесення позивачем витрат пов'язаних із прибуттям до Вінницького апеляційного адміністративного суду для участі в судовому засіданні 20.12.2016р. на загальну суму 535,18 грн.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Отже, судові витрати, в тому числі на правову допомогу, повинні бути процесуально пов'язані з розглядом конкретної адміністративної справи, що розглядається судом, і за надання правової допомоги за визначених Законом обставин: участі у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Системний аналіз статей КАС України дозволяє прийти до висновку про те, що поняття вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням охоплює такі окремі процесуальні дії за участі суду та сторін у справі, які неможливо вчинити в межах судового засідання, однак які підлягають обов'язковій фіксації в процесуальному порядку відповідно до вимог КАС України шляхом винесення відповідних ухвал, складання протоколів тощо. Так, згідно з частинами 1, 2 статті 45 КАС України про вчинення окремої процесуальної дії поза залою судового засідання або під час виконання судового доручення секретарем судового засідання складається протокол. Інша стаття 46 КАС України встановлює форму протоколу про вчинення окремої процесуальної дії поза залою судового засідання та передбачає зазначення в ньому опису ходу проведення окремої процесуальної дії, у тому числі відомості про заявлені клопотання та ухвали суду; основний зміст пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, показань свідків, усні роз'яснення експертами своїх висновків і відповідей на поставлені їм додаткові питання; консультації спеціалістів.

Зважаючи на це, про вчинення окремої процесуальної дії поза межами судового засідання завжди складається протокол про вчинення такої процесуальної дії, який фіксує її перебіг за участі складу суду, сторін та інших учасників судового розгляду, які знаходяться на місці вчинення таких дій.

Таким чином, надання правової допомоги адвокатом чи іншим фахівцем в галузі права у вигляді правових консультацій, формування доказової бази, пошук судової практики, написання позовної заяви (клопотань, пояснень), їх подання до суду не можуть вважатись окремими процесуальними діями поза судовим засіданням в розумінні Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Як видно з матеріалів справи, представник позивача - ОСОБА_4 не брав участь у судових засіданнях в апеляційному суді, в окремих процесуальних діях поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Витрати позивача на оплату послуг вказаного представника в суді першої інстанції розподілені постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.10.2016р. У зв'язку з цим колегія суддів вважає, що підстави для стягнення на користь позивача вказаних витрат на правову допомогу - відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області в особі Ізяславського відділення залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року - без змін.

Стягнути з Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області в особі Ізяславського відділення за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати (витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду) в сумі 535,18 грн.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6