Справа № 317/3148/16-а
Суддя: Громова І. Б.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

19 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Громової І.Б.,

при секретарі Коваль В.В.

за участю представника позивача Погосян М.А.

за участю представника третьої особи Малій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальону № 4 УПП в м.Зпроріжжі ДПП Рибаченко О.С., третя особа: УПП в м.Запоріжжі ДПП про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду з липня 2016 року перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 . При подачі позову позивачем було невірно визначено сторону відповідача та третю особу.

Судом було ухвалено про залучення в якості належного відовідача інспектора 1 роти 4 батальону УПП у м.Запоріжжі Рибаченко О.С. та в якості третьої особи залучено УПП в м.Запоріжжі ДПП .

Представником третьої особи було вказано про те, що постанова інспектора була направлена на виконання до ВДВС за місцем проживання позивача. Але клопотань про залучення вказаної установи до участі у розгляді від позивача та його представника не надходило. Залучати третіх осіб за власною ініціативою суд не має можливості. Суд розглядає позов в межах заявлених позовних вимог.

В своїх поясненнях по суті справи позивач фактично визнав факт та обставини правопорушення, зазначивши, що він 20 липня 2016 виїхав з вулиці, яка є паралельною до вулиці Кутузова на Хортицьке шосе та його транспортний засіб було зупинено працівниками поліції.

Далі позивач в позові, а представник у судовому засіданні зазначили, що працівниками поліції не було обґрунтовано причину зупинки транспортного засобу та підставу скаладення постанови про адмінправопорушення. Як зазначено стороною позивача він взагалі не отримав жодної відповіді та пояснень. Йому тільки, за поясненнями позивача, було вручено постанову серії АР № 033401 про накладення адміністративного стягнення та вручено квитанцію про сплату штрафу відповідно до постанови. Представник позивача також наполягав на зверненні уваги на те, що квитанція не була заповнена працівником поліції. При цьому позивач в позові зазначив, що вважає, що дії відповідача щодо поповнення державного бюджету є незаконними.

Представником позивача при наданні пояснень в суді було наголошено на тому, що постанова про адмінправопорушення складена з порушеннями, а саме: ОСОБА_1 не було роз*яснено його прав та обов*язків; постанова складена нечітким почерком, що не дало можливості встановити особистість того, хто її писав; в постанові не зазначено, що саме було порушено позивачем; постанова оформлена без всякої логіки, тому що невірно вказано транспортний засіб; дата та час вручення постанови взагалі відсутні. На підставі вказаного представником позивача зроблено висновок, що доказів вини в правопорушенні взагалі не надано та вони відсутні, а тому представник просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія АР № 033401 від 20.07.2016 року.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову категорично заперечував. Вважає, що таке ставлення позивача є способом уникнення від відповідальності. Про обставини справи пояснив, що здійснював патрулювання на службовому автомобілі. 20 липня 2016 року при патрулюванні ним особисто було замічено автомобіль, який виїхав на головну дорогу на вулицю Хортицьке шосе з прилеглої автодороги без покажчика повороту, що є порушенням правил дорожнього руху. Він здійснив зупинку транспортного засобу. За кермом знаходився ОСОБА_1 . Відповідно до інструкції та норм КУпроАП він роз*яснив особі права та обов*язки за ст.268, про що в постанові про правопорушення особисто ОСОБА_1 було поставлено підпис. ОСОБА_1 не заперечував проти того, що здійснив правопорушення, а тому було складено постанову. ОСОБА_1 вказану постанову підписав, жодного зауваження при цьому не зазначив. Йому було також надано квитанцію для того, щоб особа мала можливість сплатити штраф у добровільному порядку. Оскільки штраф в передбачений законодавством строк добровільно не було сплачено (відсутні підтвердження сплати) постанову було направлено для примусового стягнення до ВДВС за місцем проживання правопорушника. Фіксування правопорушення не завжди проводиться відео фіксатором, тому надати відеодоказ, як того вимагає представник позивача не можливо. Записи про правопорушення зберігаються в архіві до 3 місяців. Оскільки позивач довгий час не зазначав вірного відповідача, тобто відповідачу не було відомо про наявний адміністративний позов, ухвала про відкриття провадження не була надана відповідачеві, не було зупинено виконавчих дій, відеозапис про складання постанови (у разі наявності) не зберігся. Вважає, що дії його є законними та постанова не підлягає скасуванню.

Представник третьої особи повністю підтримав відповідача, та просив в позові ОСОБА_1 відмовити.

Суд, вивчивши надані суду матеріали, вислухавши пояснення сторін, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судам підсудні всі адміністративні справи стосовно оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про адміністративні правопорушення. Стаття 55 Конституції гарантує кожному право на захист своїх прав і свобод у суді, а також на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Для визначення предмету оскарження по цій адміністративній справі позивачеві потрібно було визначити, що він оскаржує - рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Рішення суб`єкта владних повноважень у контексті положень КАСУ необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.
Дії суб`єкта владних повноважень - активна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб.
Але позивач в своїх позовних вимогах не просив визнати рішення незаконним, дії або бездіяльність неправомірною. Позивач лише просив скасувати постанову, та фактично звів позовні вимоги до оскарження та скасування постанови, що не відповідає в повній мірі вимогам КАС України.
В адміністративному судочинстві на суб`єктів владних повноважень покладено деякі додаткові обов`язки для компенсування нерівних вихідних можливостей. Наприклад, обов`язок доводити правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність цих рішень, дій чи бездіяльність; обов`язок подати суду всі наявні у суб`єкта владних повноважень документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. При цьому змагальність сторін полягає у процесі доведення сторонами перед судом своєї позиції у справі. Змагальність реалізується передусім через доказування, тобто підтвердження сторонами обставин, на які вони посилаються для обґрунтування своїх вимог чи заперечень, доказами. Адже саме сторонам найкраще відомі обставини у справі, саме вони найкраще знають, якими доказами ці обставини можна підтвердити.
Відповідачем по справі було викладено всі обставини події, зазначено та підтверджено правомірність своїх дій. Позивачем, навпаки тільки зазначено, що відповідач не довів своєї правоти, але таке твердження не аргументовано.
Судом встановлено, що позивач дійсно 20.07.2016 року знаходився за кермом автомобіля «Peugeot 305» та йог обуло зупинено патрулем поліції при виїзді на Хортицьке шосе в м.Запоріжжі з прилеглої вулиці. З правами та обов*язками ОСОБА_1 був ознайомлений, про що власноруч зробив запис на зворотній сторінці постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Твердження представника позивача про те, що позивачеві не було відомо причину його зупинки, не було взагалі роз*яснено прав та обов*язків, а тільки вручено постанову повністю цим спростовуються. Позивач мав можливість та час на скористання правовою допомогою, але про це він не зазначив в постанові, він зазначив, що ознайомлений з правами.
Щодо викладення постанови нечітким почерком, то суд зазначає, що вказана обставина дійсно має місце, але це не є підставою для скасування постанови.
Щодо логічності та правильності юридичного оформлення це взагалі не є предметом розгляду адміністративного позову.
Щодо того, що в КУАП відсутнє словосполучення «не подав сигнал покажчику напрямку», а тому відсутні підстави для притягнення особи до адмінвідповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП , то в Правилах дорожнього руху п.9.2 (б) на який посилався в постанові працівник поліції зазначено, що «водій зобов*язаний надавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідні напрямки перед перестроюванням, поворотом або розворотом». Стаття 122 ч.2 КУпроАП зазначає про відповідальність за порушення правил ... користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку... Тому суд приходить до висновку, що висновок представника позивача, що в постанові не зазначено, що саме було порушено позивачем є хибним.
Інших доводів та підстав за якими необхідно скасувати постанову позивачем та його представником зазначено не було.
Керуючись «Правилами дорожнього руху», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, Законом України Про дорожній рух, ст.ст. 222, 228, 256, 283, 284, 288 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 8, 11, 17-19, 69-72, 87-94, 99, 100, 102, 128, 158-163, 167, 186, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальону № 4 УПП в м.Зпроріжжі ДПП Рибаченко О.С., третя особа: УПП в м.Запоріжжі ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня отримання копії шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Повний текм постанови відповідно до ст..160 КАС України виготовлений 26.12.2016 року.

Суддя І.Б.Громова