Справа № 404/3478/16-а(2а/404/1026/16)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2016 рокусправа № 404/3478/16-а(2а/404/1026/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.
суддів: Прокопчук Т.С. Чабаненко С.В.
за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 серпня 2016 р. по справі № 404/3478/16-а(провадження № 2а/404/1026/16) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальону Управління патрульної поліції у м.Кіровограді старшого сержанта поліції Карауша Сергія Юрійовича, про визнання дій протиправними, скасування постанови, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 28.05.2016 року серії ПС2 № 709471 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення за керування транспортним засобом без полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В обґрунтування позову зазначав, що спірна постанова прийнята інспектором четвертої роти батальйону Управління патрульної поліції в місті Кіровограді сержантом поліції ОСОБА_2 за відсутності порушень Правил дорожнього руху, оскільки 28.05.2016 року позивачем був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності зі Страховою компанією «Княжа» та отриманий страховий поліс № АЕ/9394351. Проте, відповідач проігнорував відомості про наявність страхового полісу, позбавив можливості надати письмові пояснення, скористатись правовою допомогою, чим порушив вимоги статті 268 КУпАП.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 серпня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що полягають у невірному відображенні змісту пояснень позивача, який вину у скоєнні адміністративного правопорушення заперечив, та свідка ОСОБА_3 . Апелянт стверджує, що пояснював суду про ненадання одразу на вимогу інспектора поліції полісу обов`язкового страхування, оскільки автомобіль, яким він керував, належить його батькові ОСОБА_3 , і позивач не знав, де знаходився поліс. Висновок суду про відсутність страхового полісу на момент зупинки поліцейським через його оплату 28.05.2016 року у 22.09 год. є помилковим, оскільки момент оплати полісу не є у прямій залежності до часу його видачі. За даними Страхової компанії «Княжа» страховий поліс набрав чинності з 11.00 годин 28.05.2016 року.

У поданих до апеляційного суду письмових запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просив залишити оскаржену постанову суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану. Відповідач зазначив, що 28.05.2016 року о 16.30 год. позивач керував транспортним засобом в зоні дії дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено», у зв`язку з чим був зупинений і на вимогу поліцейського не пред`явив для перевірки поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів, чим також порушив п.2.1 «г» Правил дорожнього руху.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Справа розглянута у відповідності до приписів частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та пред`явлених позовних вимог, дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою у справі про адміністративне правопорушення Серії ПС2 № 709471 від 28 травня 2016 року, прийнятою інспектором четвертої роти батальйону Управління патрульної поліції в місті Кіровограді сержантом поліції Карауш С.Ю. до гр. ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.11). 28 травня 2016 року о 16.30 год. позивач, керуючи транспортним засобом Honda CR-V, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Чміленка у м. Кіровограді, рухався в зоні дії дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено». Під час перевірки документів на вимогу поліцейського не пред`явив поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів, чим порушив п.2.1 «г» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції зазначив про те, що позивачем не заперечувалась обставина, викладена у спірній постанові, про те, що він не пред`явив поліс для перевірки, що є порушенням п.2.1 «г» Правил дорожнього руху. Дослідивши квитанцію про сплату власником автомобіля ОСОБА_3 страхового платежу 28.05.2016 року о 22.09 год., суд дійшов висновку про те, що станом на 16.30 год. позивач не міг пред`явити поліс у зв`язку із його відсутністю, оскільки страхова компанія видає поліс після його оплати.

Апелянт в апеляційній скарзі стверджує, що у суді першої інстанції вину у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, не визнавав. За його твердженням поліс був у наявності, проте він не зміг його знайти в автомобілі, яким керував, оскільки останній належить батькові, до якого він не зміг додзвонитись.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що п. 2.1 «г» Правил дорожнього руху встановлений обов`язок водія механічного транспортного засобу мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення). Згідно частини 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як свідчать наявні у справі письмові докази, 28 травня 2016 року о 16.30 год. позивач був зупинений інспектором четвертої роти батальйону Управління патрульної поліції в місті Кіровограді сержантом поліції Карауш С.Ю і на його вимогу не пред`явив поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Апеляційний суд критично ставиться до посилань позивача на лист Української страхової компанії «Княжа», в якому зазначено про оформлення ОСОБА_3 28 травня 2016 року страхового полісу серії АЕ № 9394351, який набрав чинність з 11.00 години 28 травня 2016 року, оскільки за вимогами зазначених вище нормативно-правових актів водій транспортного засобу повинен, по-перше, мати при собі поліс, по-друге, пред`явити його для перевірки на вимогу поліцейського. Непред`явлення полісу поліцейському, незалежно від причин, не звільняє водія від адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Щодо доводів апелянта про порушення відповідачем його прав, передбачених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення через неможливість надати письмові пояснення, скористатись правовою допомогою, а також порядку розгляду адміністративної справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

З 08 серпня 2015 року набрав чинності Закон України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень (стаття 276 КУпАП). Наведеним вище Законом України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року внесені зміни і у статтю 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від обов`язку складати протокол у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Слід також зазначити, що Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року законодавець позбавив осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху права на складання протоколу, віднісши їх розгляд до скороченого провадження.

Аналізуючи наведені вище норми Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції, чинній на час вчинення спірних дій та прийняття спірної постанови (28.05.2016 року), колегія суддів дійшла висновку, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення. Зазначений Закон не визнаний неконституційним, а відтак, є обов`язковим до виконання, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини у справі, вірно застосував приписи нормативно-правових актів, які регулюють спірні правовідносини, та дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Разом з цим, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, яке не є підставами для скасування оскарженого рішення суду.

Так, повноваження адміністративного суду при вирішенні справи визначені у статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України. При вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відмовивши у задоволенні адміністративного позову, суд у резолютивній частині прийняв рішення про залишення без зміни спірної постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , проте висновок про її правомірність та відсутність підстав для скасування викладається у мотивувальній частині судового рішення, як це передбачено статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, оскаржена постанова суду першої інстанції зміні шляхом виключення із її резолютивної частини абзацу другого про залишення без змін постанови від 28 травня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, що відповідає приписам статті 201 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 195-196, 198, 201, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволенння.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 серпня 2016 р. по справі № 404/3478/16-а(провадження № 2а/404/1026/16) змінити, виключивши з її резолютивної частини другий абзац про залишення без змін постанови від 28 травня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУаП.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: С.В. Чабаненко