Справа № 805/2063/16-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Алябєв І.Г.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року справа №805/2063/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.

Судді: Василенко Л.А.

ОСОБА_2

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року у справі № 805/2063/16-а за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання дій протиправними та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2016 року ОСОБА_3 (далі позивач, ОСОБА_3О.) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі відповідач 1, ГУ МВС в Донецькій області), Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі відповідач 2, ГУ Нацполіції) з вимогами:

- визнати протиправними, що не відповідають чинному законодавству, дії ГУ МВС в Донецькій області при розрахунку та нарахуванні середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу; компенсації за невикористані дні відпустки; грошового забезпечення, яке виплачується у звязку із скороченням штатної посади; щомісячної грошової допомоги при звільненні через скорочення штатів, та стягнути з ГУ МВС у Донецькій області:

- середньомісячний заробіток (розрахунок якого провести по виписці з банківського рахунку банку «ПУМБ», в якій вбачається, що виплата грошового забезпечення Харцизьким МВ ГУ МВС України в Донецькій області за останні місяці служби ОСОБА_3: складала 27.06.2014 року за червень місяць 3 326,58 грн., 05 вересня 2014 року за серпень місяць 3 866,75 грн., 03 жовтня 2014 року за вересень місяць 1 968,86 грн., при цьому брати до уваги те, що відповідно п. 2.15.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу ОВС: «Премія не виплачується особам рядового і начальницького складу ОВС, які звільняються зі служби за порушення дисципліни, за дискредитацію звання особи начальницького складу, через службову невідповідність або у звязку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили в місяці звільнення») за час вимушеного прогулу в період з 07 жовтня 2014 року по 13 січня 2016 року;

- компенсацію за невикористані дні відпустки, а саме за 30 діб 2014 року та за 30 діб 2015 року;

- щомісячну грошову допомогу при звільненні через скорочення штатів починаючи з 06 листопада 2016 року;

- грошове забезпечення у звязку із скороченням штатної посади;

- різницю в заробітку за час затримки виконання рішення суду;

- середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні на день повного розрахунку (арк. справи 3-8).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року вказаний адміністративний позов задоволено частково, в частині зобовязання Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 середньомісячний заробіток за час затримки виконання рішення Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2016 року по справі № 805/1435/15-а про поновлення на роботі у період з 14 січня 2016 року по 18 лютого 2016 року та зобовязання Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області нарахувати та виплати ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 28 квітня 2016 року по 31 травня 2016 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (арк. справи 109-112).

Не погодившись із таким рішенням суду позивач (далі - апелянт) звернувся до суду з апеляційною скаргою на вищенаведену постанову суду першої інстанції, в доводах якої посилаючись на ті ж обставини, що і під час подання позовної заяви вважав, що з ним станом на 31 травня 2016 року відповідачем розрахунок проведений не в повному обсязі та невірно в частині сум стягнення, з урахуванням чого, просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов у повному обсязі (арк. справи 116-120).

Відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Сторони до судового засідання не зявились, належним чином повідомлені судом про розгляд справи, з урахуванням чого у відповідності до статті 197 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається із матеріалів адміністративної справи спірним питанням даної справи є неповний на думку позивача розрахунок відповідача з ним в частині виплати середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу (з урахуванням наявних у нього довідок); компенсації за невикористані дні відпустки; грошового забезпечення, яке виплачується у звязку із скороченням штатної посади; щомісячної грошової допомоги при звільненні через скорочення штатів; різниці в заробітку за час затримки виконання рішення суду та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день повного розрахунку, та як наслідок неправомірність дій відповідача щодо неналежної виплати.

При цьому з дослідження судом заявлених позовних вимог суд встановив, що їх вирішення виходить з постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2016 року, оскільки саме постановою при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2015 року у справі № 805/1435/15-а прийнято рішення про часткове задоволення вимог позивача до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Харцизького міського відділу ГУМВС України в Донецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області в частині визнання незаконними наказів про його звільнення, поновлення останнього на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, а саме, прийнято постанову про:

- визання незаконним та скасування наказу ГУМВС України в Донецькій області № 1621 від 12.09.2014 року в частині накладення на ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення звільнення з органів внутрішніх справ;

- визнаня незаконним та скасувати наказ ГУМВС України в Донецькій області № 363 о/с від 07.10.2014 року в частині звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ;

-поновлено ОСОБА_3 на посаді дільничого інспектора міліції дільничих інспекторів міліції Харцизького міського відділу ГУМВС України в Донецькій області з 07 жовтня 2014 року, з виплатою середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Таким чином предявлення позивачем позову по справі № 805/2063/16-а обумовлено тим, що виконавче провадження постановою ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області по виконанню постави Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2016 року по справі № 805/1435/15-а постановою держвиконавця від 04 квітня 2016 року закінчено (на підставі виконавчого листа ДОАС від 26 січня 2016 року).

Як вказувалось судом вище, позивачем у даній справі першими заявлені вимоги про визнання протиправними, що не відповідають чинному законодавству, дії ГУ МВС в Донецькій області при розрахунку та нарахуванні середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу (з урахуванням наявних у нього довідок), при цьому позивач при предявленні вказаної вимоги вказує на певні періоди та суми, які на його думку та за його розрахунками повинні бути стягнуті на його користь.

При цьому суд звертає увагу, що під час прийняття вказаної постанови від 13.01.2016 року судом апеляційної інстанції були задоволені вимоги позивача про виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, проте з мотивувальної частини вказаної постанови вбачається, що ……«колегією суддів проаналізовані банківські виписки про рух коштів на рахунку позивача, які є в матеріалах справи, та зроблено висновок, що з них неможливо встановити правову природу грошових коштів, які Харцизький МВ виплачував позивачу (чи було це грошовим забезпеченням, якщо так, то за який саме період, і чи в повному обсязі воно виплачено, тощо). Крім того зазначено, що як вбачається з матеріалів справи протягом усього судового розгляду суд неодноразово безрезультатно витребовував у відповідача 1 довідку про середній заробіток позивача за останні два місяця роботи відповідно до вимог постанови КМУ України № 100 від 08 лютого 1995 року та докази на підтвердження факту проведення з позивачем розрахунку при звільненні із служби, а також виплати грошового забезпечення, починаючи з липня 2014 року. Вказані обставини унеможливлюють визначити суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу позивачу…….». При цьому ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині цієї постанови судом не розраховано та не вказано суму, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 72 КАС України, обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2016 року у справі 805/1435/15а набрала чинності та не оскаржена позивачем.

До того ж, як встановлено судом апеляційної інстанції, позивачем при первинному зверненні до суду у справі № 805/1435/15-а взагалі не заявлялись вимоги про компенсацію за невикористані дні відпустки; стягнення грошового забезпечення, яке виплачується у звязку із скороченням штатної посади та про стягнення щомісячної грошової допомоги при звільненні через скорочення штатів, а суд під час винесення рішення про його поновлення на посаді такі вимоги не вирішував, з урахуванням чого на думку колегії суддів у цій частині немає протиправності у діях відповідача під час розрахунку вказаних сум без врахування виписок з банківського рахунку.

Щодо вимог про стягнення різниці в заробітку за час затримки виконання рішення суду, то в цій частині суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідно до статті 236 КЗпП України передбачено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різницю в заробітку за час затримки, а тому, оскільки постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2016 року по справі № 805/1435/15-а ОСОБА_3 поновлено на посаді з 07 жовтня 2014 року, а наказ № 13 о/с лк ГУ МВС України в Донецькій області видано лише 18 лютого 2016 року, період невиконання судового рішення відповідачем складає з 14 січня 2016 року по 18 лютого 2016 року, а тому за цей період середній заробіток повинен бути виплачений позивачу.

Крім того, судом першої інстанції правомірно зобовязано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області нарахувати на виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 28 квітня 2016 року по 31 травня 2016 року, оскільки вказаний висновок узгоджується з вимогами ст. 116,117 КЗпП України та відповідно до матеріалів справи позивач не працював в день звільнення, а заява про розрахунок подана 27 квітня 2016 року, отже стягненню підлягає середній заробіток з 28 квітня 2016 року по 31 травня 2016 року.

На підставі викладеного, судова колегія робить висновок, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін з мотивів викладених судом апеляційної інстанції. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року у справі № 805/2063/16-а, - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року у справі № 805/2063/16-а, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Суддів: Л.А. Василенко

ОСОБА_2