Справа № П/811/3562/14(2-кас/811/41/15)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 листопада 2016 рокусправа № П/811/3562/14(2-кас/811/41/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Головко О.В. Суховаров А.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31.07.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що пеня за кредитним договором, яка списана за рішенням банку, не є доходом платника податків у розумінні Податкового кодексу України, яке підлягає оподаткуванню в порядку пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 травня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що у позивача з моменту припинення зобовязання по нарахованій пені відсутній обовязок повернути кредит, тобто частина суми несплаченого кредиту залишилась у власності позивача. Сума боргу платника податку, анульованого за самостійним рішенням кредитора (в тому числі банку) до закінчення строку позовної давності є доходом фізичної особи, який являється обєктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб. Позивач не задекларував доходи за 2013 рік, та не сплатив податок з доходів фізичних осіб, чим порушив пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Працівниками Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області проведено документальну позапланову невиїзну

перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при оподаткуванні доходів, отриманих у вигляді списання заборгованості, за період з 01.01.13 по 31.12.13, за результатами якої складено акт від 21.07.2014 р. №107/11-23-17-04/НОМЕР_1, за висновками якого проведеною перевіркою встановлено порушення пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, внаслідок чого позивачу нараховано грошове зобовязання податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 10 067,21 грн.

Виявлене контролюючим органом порушення полягало в тому, що позивачем не подано декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік, в якій необхідно було зазначити дохід у вигляді анульованої заборгованості за кредитним договором в сумі 60 568,27 грн. та не сплачено до бюджету податок з доходу фізичних осіб в сумі 10 067,21 грн.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 31.07.2014 року № 001541704, яким позивачеві нараховано грошове зобов'язання на загальну суму 12 584,01 грн., в т.ч.: 10 067,21 грн. - основний платіж, 2516,80 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відносини, що виникли між банком та його клієнтом з питань надання кредиту є цивільно-правовими відносинами, що регулюються актами цивільного законодавства України, нарахування пені та штрафів є лише засобом забезпечення виконання основного зобовязання перед банком. Також суд зазначив, що прощена позивачу неустойка у вигляді нарахованих відсотків у розмірі 60 568,27 грн. не є його доходом (додатковим благом), оскільки сума кредиту надається безпосередньо позичальнику, а нараховані відсотки ним не отримуються та банківська установа вправі як стягувати їх, так і ні.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно з п. 162.1 ст.162 Податкового кодексу України до платників податку з доходів фізичних осіб віднесено: фізичних осіб - резидентів, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізичних осіб - нерезидентів, які отримують доходи з джерела їх походження в Україні; податкових агентів.

Так, базою оподаткування вказаним податком є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування резидента є, серед іншого, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

В силу вимог підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 167 ПК (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин та на час звернення з позовом до суду) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення про анулювання боргу та включає суму анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано, такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації (підпункту «д» у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Таким чином, наведеною нормою Закону прямо передбачено обов'язок платника відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

При списанні заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов'язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом.

Зі змісту законодавчої норми вбачається, що сума анульованого податкового боргу включає як основну суму кредиту, так і нараховані відсотки, оскільки в цій статті йдеться про борг в цілому, тобто про загальну суму фінансових зобов'язань, що підлягають погашенню боржником, незалежно від підстави їх виникнення.

Згідно ж з визначенням, що міститься у підпункті 14.1.206 пункту 14.1 статті 14 ПК, Проценти - це дохід, який сплачується (нараховується) позичальником на користь кредитора як плата за використання залучених на визначений або невизначений строк коштів або майна (пп. 14.1.206 п. 14.1 ст. 14 ПКУ).

Таким чином, проценти є складовою заборгованості (боргу), що підлягають сплаті кредиторові.

Оскільки зміст аналізованої норми не допускає іншого тлумачення, то подальше зміна її редакції згідно із Законом України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», відповідно до якої до складу оподатковуваного доходу платника включається лише основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором, не може розцінюватися як законодавче уточнення, а є, по суті, зміною правового регулювання розглядуваних правовідносин.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що у відповідності до ст..202 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ст.ст.205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 травня 2016 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного сулу України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров