Справа № 804/715/16
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2016 рокусправа № 804/715/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 29 січня 2016 року),

відповідача: ОСОБА_2 (довіреність від 30 серпня 2016 року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року

у справі №804/715/16

за позовом публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод ім. Ф.Е. Дзержинського»

до Дніпропетровської митниці ДФС

про скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського» звернулося у Дніпропетровський окружний адміністративний суд з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання недійсними і скасування рішення про коригування митної вартості товарів №110010000/2015/600435/1 та картки відмови №110010000/2015/20081 від 10 серпня 2015 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року позовні вимоги задоволені.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Дніпропетровська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник Дніпропетровської митниці ДФС наполягає на доводах та вимогах апеляційної скарги.

Представник публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод ім. Ф.Е. Дзержинського» у судовому засіданні просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як підтверджується матеріалами справи, 29 квітня 2015 року між публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Русская горно-металлургическая компания» (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу №15-0835-12, за умовами якого продавець зобов'язався здійснити поставку товару покупцю, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар на умовах, зазначених у додатках до контракту (т. 1 а.с. 34-37).

Згідно з додатком №7 від 13 липня 2015 року до контракту №15-0835-12, продавець зобов'язався поставити публічному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» залізорудний концентрат в кількості 40000 тон за ціною 2274,72 рублів РФ за одну тону, на умовах поставки: СРТ станція Дніпродзержинськ, Придніпровської залізниці згідно з Інкотермс 2010 (т. 1 а.с. 38).

07 серпня 2015 року позивач звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС із митною декларацією №110010000/2015/021786 для митного оформлення товару: концентрат залізорудний агломераційний, з вмістом Fe2О3 66,0%; 66,5%; 66,3%; 66,9%; 66,1%; 66,6% SiO2 7,3%; 6,9%; 7,0%; 6,5%; 6,7%; 7,1%; 6,8%; волога 9,93%; 9,94%; 10%; 9,96%; 9,98%, 9,92%; одержаний методом магнітної сепарації; СТО №6-2015; застосовується при виробництві агломератів у агломераційному цеху (т. 1 а.с. 22).

Митна вартість товару заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) 2284,64 RU за тону.

На підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем надано митному органу наступні документи: контракт №15-0835-12 від 29 квітня 2015 року; додаток №7 від 13 липня 2015 року до контракту; рахунки фактури (інвойси) №БЕЛ00167 від 22 липня 2015 року, №БЕЛ00171 від 23 липня 2015 року, №БЕЛ00173 від 24 липня 2015 року, №БЕЛ00174 від 24 липня 2015 року, №БЕЛ00175 від 25 липня 2015 року, №БЕЛ00176 від 25 липня 2015 року, №БЕЛ00177 від 25 липня 2015 року, № БЕЛ00178 від 26 липня 2015 року, №БЕЛ00179 від 28 липня 2015 року, №БЕЛ00180 від 30 липня 2015 року; копію митної декларації країни відправлення №10101100/140715/0000784 від 14 липня 2015 року; лист №062Д/1934 від 27 липня 2015 року; залізничні накладні №20121317 від 25 липня 2015 року, №20108369 від 22 липня 2015 року, № 21009476 від 23 липня 2015 року, №20119991 від 24 липня 2015 року, №20116006 від 24 липня 2015 року, №45474988 від 24 липня 2015 року; лист № 62Д/1950 від 28 липня 2015 року; залізничні накладні №20124668 від 25 липня 2015 року, №44137883 від 25 липня 2015 року, №45539947 від 26 липня 2015 року; лист №062Д/1953 від 29 липня 2015 року; залізничні накладні №20128448 від 26 липня 2015 року, №20123947 від 25 липня 2015 року; лист №062Д/1962 від 29 липня 2015 року; залізнична накладна №44120574 від 24 липня 2015 року; лист №062Д/1966 від 30 липня 2015 року; залізничні накладні №4561118 від 28 липня 2015 року, №45615127 від 29 липня 2015 року; лист №062Д/1972 від 30 липня 2015 року; залізничні накладні №44130086 від 25 липня 2015 року, №44138667 від 26 липня 2015 року, №44143790 від 262015 року; лист №062Д/1975 від 31 липня 2015 року, залізнична накладна №20137660 від 28 липня 2015 року; лист №062Д/1987 від 03 серпня 2015 року; залізничні накладні №20149263 від 30 липня 2015 року, №44177707 від 29 липня 2015 року, №44168300 від 29 липня 2015 року, №44120558 від 24 липня 2015 року, №44137859 від 25 липня 2015 року, №45657996 від 30 липня 2015 року; рахунки фактури б/н від 22, 23, 24, 25, 26, 28, 30 липня 2015 року; сертифікати про походження товару; сертифікати якості; лист №062Д/2029 від 06 серпня 2015 року.

Посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС за наслідками контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме: товар імпортовано за контрактом від 29 квітня 2015 року №15-0835-12 та додатком цього контракту від 13 липня 2015 року №7, що заявлений декларантом позивача як непрямий контракт, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару, а з посередником. Продавцем товару відповідно до контракту є товариство з обмеженою відповідальністю «Русская горно-металлургическая компания», проте відправником товару, відповідно графи 2 митної декларації №110010000/2015/021786 є відкрите акціонерне товариство «Стойленский ГОК».

Так, Дніпропетровською митницею встановлено наступне:

- відповідно до зовнішньоекономічного контракту 29 квітня 2015 року №15-0835-12 та додатку від 13 липня 2015 №7 залізорудний концентрат імпортується за ціною, і розраховується в залежності від вмісту Fe. Базова ціна залізорудного концентра визначається на рівні 2274,72 руб.РФ/т при вмісті Fe 66%. У залежності від збільшення або зменшення фактичного вмісту Fe надбавка або знижка до базової ціни складає 25,53 руб.РФ/т долі пропорції. Середня вартість одиниці товару заявлена на рівні 2284,64 руб.РФ/т;

- за даними графи 23 «Документы приложенные отправителем»: скан-копії залізничної накладної приєднаної до митної декларації, наявні товаросупровідні документи, що надавалися відправником, в т.ч., рахунок-фактура та декларація країни відправлення №10101100/140715/0000784 від 14 липня 2015 року. Декларантом надано до митного оформлення інвойси контрактоутримувача: від 22 липня 2015 року №БЕЛ00167 вартість 2282,38 руб.РФ/т (вміст Fe 66,3% відповідно до сертифікату якості №108 від 22 липня 2015 року); від 23 липня 2015 року №БЕЛ00171 вартість 2297,70 руб.РФ/т (вміст Fe 66,9% відповідно до сертифікату якості №109 від 23 липня 2015 року); від 24 липня 2015 року №БЕЛ00173 вартість 2274,72 руб.РФ/т (вміст Fe 66% відповідно до сертифікату якості №110 від 24 липня 2015 року); від 24 липня 2015 року № БЕЛ00174 вартість 2287,49 руб.РФ/т (вміст Fe 66,5% відповідно до сертифікату якості №111 від 24 липня 2015 року); від 25 липня 2015 року № БЕЛ00175 вартість 2287,49 руб.РФ/т (вміст Fe 66,5% відповідно до сертифікату якості №112 від 25 липня 2015 року); від 25 липня 2015 року №БЕЛ00176 вартість 2287,49 руб.РФ/т (вміст Fe 66,5% відповідно до сертифікату якості №113 від 25 липня 2015 року); від 25 липня 2015 року №БЕЛ00177 вартість 2287,49 руб.РФ/т (вміст Fe 66,5% відповідно до сертифікату якості №114 від 25 липня 2015 року); від 26 липня 2015 року №БЕЛ00178 вартість 2277,27 руб.РФ/т (вміст Fe 66,1% відповідно до сертифікату якості №115 від 26 липня 2015 року); від 28 липня 2015 року №БЕЛ00179 вартість 2274,72 руб.РФ/т (вміст Fe 66% відповідно до сертифікату якості №116 від 28 липня 2015 року); від 30 липня 2015 року № БЕЛ00180 вартість 2290,04 руб.РФ/т (вміст Fe 66,6% відповідно до сертифікату якості №117 від 30 липня 2015 року). Зазначені рахунки-фактури виставлені товариством з обмеженою відповідальністю «Русская горно-металлургическаю компания» в рамках зовнішньоекономічного контракту від 29 квітня 2015 року №15-0835-12 умовах поставки СРТ Дніпродзержинськ;

- позивачем до документів митного оформлення надані рахунки-фактури (б/н, від 22, 23, 24, 25, 26, 28, 30 липня 2015 року) від виробника товару відкритого акціонерного товариства «Стойленский ГОК», виставлених в рамках контракту №15-04-29 (дата не зазначена), додатку від 13 липня 2015 №7, які не містять умов поставки та не завірені печаткою підприємства, що видало рахунки. Відповідно до рахунків вартість товару визначена в єдиному розмірі 1480,00 руб.РФ/т, при різному вмісті Fe. Зазначені рахунки-фактури містять посилання на сертифікати якості №№ 108-117. В свою чергу, сертифікати якості містять інформацію щодо різного вмісту Fe;

- контракт №15-04-29 та додаток до нього від 13 липня 2015 №7 до митного оформлення не подавався, що унеможливлює проведення перевірки числового значення заявленої митної вартості;

- рахунки контрактоутримувача та виробника ідентифікуються між собою лише за вагою, та містять ціну товару визначену в залежності від вмісту Fe, що не відповідає ціні рахунку виробника. отже містять розбіжності щодо вартості товару;

- рахунки контрактоутримувача і рахунки виробника не містять печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць. Відповідно до Положення про уніфікований порядок проставляння митними органами держав учасниць Співдружності Незалежних Держав на транспортних і комерційних документах печаток і штампів митних органів країн відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн, яке було затверджене на 32-му засіданні Ради керівників митних служб держав-учасниць Співдружності рішенням №5/32 від 13 вересня 2001 року, що набрало чинності з 01 січня 2002 року та є обов'язковим для виконання митними органами держав-учасниць Співдружності. Відсутність на транспортних і/або комерційних документах відміток відповідних митних органів держав СНД є підставою для застосування додаткових форм митного контролю;

- за відомостями графи 46 копії декларації країни відправлення від 14 липня 2015 року №10101100/140715/0000784 митна вартість оцінюваного товару на умовах СРТ Дніпродзержинськ складає 36,1338 дол.США/т, що за курсом ЦБРФ (56,6079 руб.РФ/дол.США) станом на день оформлення зазначеної митної декларації складає 2045,46 руб.РФ/т, що не відповідає ні рахунку виробника, ні рахунку контрактоутримувача. Зазначене унеможливлює використання наданої декларації країни експорту в якості документа, що підтверджує заявлену митну вартість.

У звязку з чим декларанта повідомлено про необхідність подання за наявності: договору (угоди, контракту) із третіми особами, повязаного з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); якщо рахунок сплачено, банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару; інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації; виписки з бухгалтерської документації; каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару; транспортних (перевізних) документів, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товарів або сировини.

Листом від 07 серпня 2015 року №062Д/2054 позивачем проінформовано митницю про неможливість надання додаткових документів, зазначених у вимогах митного органу, в строк визначений пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України, та повідомлено, що зазначені документи будуть надані в строк відповідно пункту 8 статті 55 Митного кодексу України.

Митним органом на підставі рішення від 10 серпня 2015 року №110010000/2015/600435/1 скориговано митну вартість шляхом її збільшення, а також видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110010000/2015/20081 від 10 серпня 2015 року (т. 1 а.с. 27-30).

Позивач не погодився з прийнятим рішенням, проте у зв'язку з потребою підприємства у поставленій продукції, оформив нову вантажну митну декларацію №110010000/2015/021850 від 12 серпня 2015 року з коригованою ціною товару.

У подальшому позивач звернувся до відповідача із листом про розгляд питання щодо відкликання рішення про коригування митної вартості. Відповідачем рішення про коригування митної вартості залишено без змін.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржених картки та рішення, у звязку з тим, що позивач для митного оформлення і підтвердження митної вартості надав відповідачу достатні документи для застосування основного методу визначення митної вартості, оскільки надані документи підтверджують числові значення складових митної вартості, відомості в них не мають протиріч та розбіжностей, та дозволяють провести обчислення митної вартості.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом частини 8 статті 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості про митну вартість товарів та метод її визначення.

Відповідно до частини 2 статті 264 Митного кодексу України митна декларація та інші документи подаються до органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

У силу статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Приписами статті 53 Митного кодексу України обумовлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що законодавством передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур» від 15 лютого 2011 року, якими запроваджено стандартні правила, а саме на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, гласності та прозорості.

Як встановлено положеннями частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1)основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Так, контроль правильності визначення митної вартості товарів включає в себе контроль правильності обрання декларантом методу визначення митної вартості товарів.

Згідно із пунктом 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, такий контроль може здійснюватися, в тому числі шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію.

Матеріалами справи підтверджується, що виробником та відправником товару є відкрите акціонерне товариство «Стойленский ГОК», а продавцем за контрактом №15-0835-12 від 29 квітня 2015 року, укладеним позивачем, виступає товариство з обмеженою відповідальністю «Русская горно-металлургическая компанія», отже зовнішньоекономічний контракт є посередницьким, а не прямим.

Згідно з пунктом 2.4 контракту №15-0835-12 від 29 квітня 2015 року в сертифікатах якості зазначається виробник, дата відвантаження, вантажоодержувач, найменування товару, відвантажена кількість, зміст заліза, вологи та кремнезему.

Так у сертифікатах якості: №108 від 22 липня 2015 року вміст Fe складає 66,3%; №109 від 23 липня 2015 року відповідно 66,9%; №110 від 24 липня 2015 року 66%; №111 від 24 липня 2015 року 66,5; №112, 113, 114 від 25 липня 2015 року 66,5%; №115 від 26 липня 2015 року 66,1%; №116 від 28 липня 2015 року 66%; №117 від 30 липня 2015 року 66,6% (т. 1 а.с. 168-177).

Разом з цим, в інвойсах виробника (т. 1 а.с. 134-143), кожний з яких містить посилання на певний номер сертифікату якості, вартість залізорудного концентрату визначена на єдиному рівні 1240,00 руб. РФ/т при різному вмісті Fe (у тому числі рахунок виробника від 30 липня 2015 року містить нульову базу заліза, проте відповідно до сертифіката №117 від 30 липня 2016 року база заліза дорівнює 66,6%).

У свою чергу, різну ціну містять рахунки-фактури (інвойси) контрактоутримувача (т. 1 а. с.39-58).

Отже, наявними є розбіжності, які стосуються вартості товару, заявленого позивачем до митного оформлення.

Крім того, з наданих позивачем копій рахунків-фактур контрактоутримувача, рахунків виробника (т. 1 а.с. 39-58, 134-143) вбачається відсутність жодних печаток та штампів митних органів Російської Федерації при вивозі товару, а також в місцях перетину митних кордонів під час переміщення товару залізницею.

За умовами контракту від 29 квітня 2015 року №15-0835-12, додатку від 13 липня 2015 року №7 умовами поставки визначено СРТ Дніпродзержинськ. Зазначені умови поставки передбачають несення продавцем витрат доставки товару до місця призначення на кордоні України. Проте, у залізничних накладних платниками перевізного платежу по Російській залізниці є акціонерне товариство «ПГК», по Укрзалізниці товариство з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» (т. 1 а.с. 60-69, 71-72, 74-79, 81-82, 84-87, 90-91, 94-95,97-98, 102-103, 105-106, 109-110, 112-113, 115-116, 118-119, 122-123, 126-127,129-130, 132-133).

За наявною інформацією відповідача, за якою ввезений ідентичний товар «концентрат залізорудний агломераційний» (за прямим контрактом, враховуючи якісні показники за вмістом Fe в середньому від 66,1%-66,6%) на умовах СРТ Дніпродзержинськ митна декларації №110010000/2015/020288 від 13 березня 2015 року (виконання умов прямого зовнішньоекономічного контракту від 20 грудня 2013 року, укладеного публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського» та відкритим акціонерним товариством «Стойленский ГОК») середня вартість одиниці товару 2,8569 руб.РФ/кг, митна декларації №110010000/2015/020301 від 13 березня 2015 року середня вартість одиниці товару 2,8534 руб.РФ/кг при базовій ціні сировини з базовим вмістом Fe 66% на рівні 2263,00 руб.РФ/т без податку на додану варість та вартості плати за перевезення, що складає 580 руб.РФ/т. Таким чином, базова ціна сировини з базовим вмістом Fe 66% на умовах СРТ Дніпродзержинськ «концентрату залізорудного агломераційного» за прямим контрактом складає 2,843 руб.РФ/кг, а позивачем за контрактом із посередником заявлено 2,284 руб.РФ/кг.

Також, згідно з декларацією країни відправлення від 14 липня 2015 року №10101100/140715/0000784 митна вартість оцінюваного товару на умовах СРТ Дніпродзержинськ складає 36,1338 дол.США/т, що за курсом ЦБРФ (56,6079 руб.РФ/дол.США) станом на день оформлення зазначеної митної декларації складає 2045,46 руб.РФ/т, що не відповідає ні рахунку виробника, ні рахунку контрактоутримувача.

Отже, зазначені розбіжності унеможливили здійснення обчислення заявленої позивачем митної вартості товару.

Враховуючи викладене, фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що Дніпропетровська митниця довела неможливість визначення вартості товару за основним методом, та під час прийняття оскаржуваних рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлення випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення діяла у межах повноважень та у спосіб, які визначені чинним законодавством, і застосування митним органом методу 2ґ (резервний метод) обумовлено виявленими розбіжностями, які перешкодили перевірити числове значення складових митної вартості товару та недоведеністю позивачем заявленої ним митної вартості задекларовано ним товару, а тому такі рішення відповідача у справі є правомірними, у звязку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному зясуванні обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Дніпропетровською митницею ДФС заявлено клопотання про повернення надміру сплачених коштів судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року у сумі 3031,60 гривень.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Сума судового збору, що підлягала сплаті за подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, обчислена відповідно до норм Закону України «Про судовий збір» складає 4064,36 гривень.

Дніпропетровською митницею ДФС за подання апеляційної скарги сплачено 7095,96 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями №1038 від 09 серпня 2016 року на 3031,60 гривень (т. 2 а.с. 23), №1235 від 22 вересня 2016 року на 1032,76 гривень (т. 2 а.с. 32) та №1468 від 09 листопада 2016 року на 3031,60 гривень (т. 2 а.с. 117).

Отже, Дніпропетровською митницею ДФС внесено судового збору на 3031,60 гривень, більше ніж встановлено законом.

Враховуючи наведене клопотання про повернення надміру сплачених коштів підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 196, 198, 202, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог.

Повернути Дніпропетровській митниці ДФС надміру сплачені кошти судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 3031,60 гривень (три тисячі тридцять одна гривня 60 копійок) згідно з платіжним дорученням №1468 від 09 листопада 2016 року.

Виконання постанови в частині повернення Дніпропетровській митниці ДФС надміру сплачених коштів доручити Управлінню Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Дніпра.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим