Справа № 2а-4689/09/0470
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 року м. Київ К/800/39464/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Веденяпіна О.А., Юрченко В.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Фірми «Янтарь»

на додаткову постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2012

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2013

у справі № 2-а-4689/09/0470 Дніпропетровського окружного адміністративного суду

за позовом Фірми «Янтарь»

до Жовтоводської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області (ОДПІ)

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Додатковою постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2012, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2013, у задоволенні позову про скасування податкових повідомлень-рішень від 20.02.2009 № /0, № /0 та № /0 відмовлено повністю.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій у частині позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень про податок на прибуток та ПДВ, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідач не реалізував право подати заперечення проти касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для визначення позивачу податкових зобов'язань із податку на прибуток, ПДВ та застосування штрафних (фінансових) санкцій згідно з податковими повідомленнями-рішеннями, з приводу правомірності яких виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 10.02.2009 № 57/23/20212543. Згідно з актом товариство порушило норми пункту 4.1 ст. 4, пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 ст.5, підпункту 11.3.1 пункту 11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (Закон № 334/94-ВР), пункту 4.1 ст.4, підпункту 7.3.1 пункту 7.3, підпунктів 7.4.1. 7.4.5 пункту 7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» (Закон № 168/97-ВР): занизив суму валового доходу на 493261,00 грн. у податковому обліку за 2007 рік, 9 місяців 2008 року, в тому числі: 17800,00 грн. - кредиторська заборгованість перед ПП «Кримська», за якою сплинув строк позовної давності, внаслідок чого ця сума підлягає включенню до валового доходу як безповоротна фінансова допомога; 47500,00 грн. - за операціями з поставки на користь СФГ «Нива» послуг із оренди сільськогосподарської техніки; 47422,92 грн. - сума передплати, отримана від Сільськогосподарського фермерського господарства (СФГ) «СВС» за дизпаливо; 8583,00 грн. - оплата, отримана від ПП «Сливна» за продукцію. За результатами перевірки встановлені розбіжності між показниками реєстру валового доходу та податкових декларацій за 1-й квартал 2007 року (+) 35256,00 грн. (за результатами перевірки збільшено на цю суму валового доходу); 2-й квартал 2007 року (-) 126847,00 грн.; 4-й квартал 2007 року (-) 97512,00 грн., 1-й квартал 2008 року (-) 83966,00 грн., 3-й квартал 2008 року (-) 63630,00 грн. (за результатами перевірки зменшено суми валового доходу на зазначені суми); завищення сум валових витрат у податковому обліку за 4-й квартал 2006 року, 9 місяців 2008 року на загальну суму 320200,00 грн. та їх заниження за 2007 рік на 246723,00 грн. у зв'язку з виявленими розбіжностями показників реєстру валових витрат та податкових декларацій за ці звітні податкові періоди, а також включенням до валових витрат 216535,74 грн., що відповідає сумі завищення валових витрат, встановленого за результатами попередньої перевірки (акт № 11/23-20212543). Стосовно ведення Фірмою «Янтар» податкового обліку з податку на додану вартість перевіркою встановлено заниження суми податкових зобов'язань на 105539,00 грн. за жовтень 2006 року - вересень 2008 року, що було встановлено на підставі співставлення показників рядка 10 податкових декларацій з ПДВ за вказані звітні податкові періоди та реєстрів виданих податкових накладних, а також за податковими накладними, виписаними на адресу СФГ «Арніка» та ПГТ «Біла криниця» на поставку дизпалива, ВТФ «Нева» - на поставку кондиціонерів, ПП «Дмитрівське» - послуг з оренди сільськогосподарської техніки; заниження податкового кредиту за жовтень 2006 року - вересень 2008 року на 116325,00 грн. та його завищення на 74746,00 грн., що було встановлено на підставі співставлення показників рядка 17 податкових декларацій та реєстрів отриманих податкових накладних; завищення податкового кредиту за жовтень 2006 року на 2842,00 грн., за січень 2007 року на 2760,33 грн., за липень 2007 року на 30000,00 грн. за податковими накладними ТОВ «Сатурн Ойл» від 24.07.2006 № 06-07-0211, ПП «Нафтотранссервіс» від 15.11.2006 № 4668 та СФГ «Нива» від 25.05.2007 № 37, суми ПДВ за якими були включені до податкового кредиту в податкових деклараціях за серпень 2006 року, за листопад 2006 року та червень 2007 року відповідно.

На підставі акту перевірки ОДПІ стосовно Фірми «Янтарь» прийняті податкові повідомлення-рішення від 20.02.2009: № /0 - про збільшення грошового зобов'язання із податку на прибуток на 154892,50 грн., у тому числі: 100811,00 грн. за основним платежем та на 54081,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; №/0 - про збільшення грошового зобов'язання із ПДВ на 111565,50 грн., у тому числі: 74377,00 грн. за основним платежем та на 37188,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями

У судовому процесі встановлено, що позивач не включив до сум валового доходу в податкових деклараціях з податку на прибуток за податкові звітні періоди, на які припадає дата отримання коштів, грошових коштів, отриманих від СФГ «Нива» за послуги із оренди сільськогосподарської техніки; від СФГ «СВС» - передплати за дизпаливо; від ПП «Сливна» - оплати вартості реалізованої продукції, так само, як ї до сум податкових зобов'язань із ПДВ за операціями з поставки СФГ «Арніка» та ПГТ «Біла криниця» дизпалива, ВТФ «Нева» - кондиціонерів, ПП «Дмитрівське» - послуг з оренди сільськогосподарської техніки в податкових деклараціях з ПДВ за податкові звітні періоди, в яких були виписані податкові накладні на адресу зазначених покупців товарів (послуг).

Пунктом 4.1 ст.4 Закону № 334/94-ВР (втратив чинність з 1 квітня 2011 року, за виключенням деяких положень, у зв'язку з набранням чинності Податковим кодексом України) визначено, що валовий доход - це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Відповідно до підпункту 4.1.1 цього пункту валовий доход включає загальні доходи від продажу товарів (робіт, послуг), у тому числі допоміжних та обслуговуючих виробництв, що не мають статусу юридичної особи, а також доходи від продажу цінних паперів, деривативів, іпотечних сертифікатів участі, іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, сертифікатів фондів операцій з нерухомістю (за винятком операцій з їх первинного випуску (розміщення), операцій з їх кінцевого погашення (ліквідації) та операцій з консолідованим іпотечним боргом відповідно до закону).

Датою збільшення валового доходу вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), що підлягають продажу, у разі продажу товарів (робіт, послуг) за готівку - дата її оприбуткування в касі платника податку, а за відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного надання результатів робіт (послуг) платником податку (підпункт 11.3.1 пункту 11.3 ст. 11 Закону № 334/94-ВР).

Підпунктом 7.3.1 пункту 7.3 ст. 7 Закону № 168/97-ВР (втратив чинність з 1 січня 2011 року у зв'язку з набранням чинності Податковим кодексом України) датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Застосувавши наведені правові норми, суди попередніх інстанцій зробили правильний висновок про обов'язок позивача збільшити суми валового доходу та податкових зобов'язань із ПДВ відповідно до правил, встановлених підпунктом 11.3.1 пункту 11.3 ст. 11 Закону № 334/94-ВР та підпунктом 7.3.1 пункту 7.3 ст. 7 Закону № 168/97-ВР.

Правильними є також висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо обов'язку позивача збільшити валові доходи у податковому обліку за 1-й квартал 2007 року на суму кредиторської заборгованості перед ПП «Кримська», яка виникла у 2003 році та щодо якої сплинув строк позовної давності.

За визначенням підпункту 1.22.1 пункту 1.22 ст.1 Закону № 334/94-ВР безповоротна фінансова допомога - це сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності.

Валовий доход включає доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді: сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, вартості товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді, крім їх надання неприбутковим організаціям згідно з пунктом 7.11 статті 7 цього Закону та у межах таких операцій між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи, крім випадків, визначених у частині четвертій статті 3 Закону України "Про списання вартості несплачених обсягів природного газу" (підпункт 4.1.6 пункту 4.1 ст.4 цього Закону).

Відповідно до пункту 5.1 ст.5 Закону № 334/94-ВР валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

До складу валових витрат, згідно підпункту 5.2.1 вказаної статті, включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 ст.5 цього Закону визначено. що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 ст. 7 Закону № 168/97-ВР податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту) (абзац перший підпункту 7.4.5 пункту 7.4 цієї статті).

За змістом наведених норм право платника податку на віднесення вартості отриманих товарів (послуг) до валових витрат, а сум ПДВ у їх вартості на включення сум податку до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання платником податку у інших платників цього податку товарів (послуг) або основних фондів, призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям господарської діяльності платника податку; підтвердження податковою накладною, виписаною постачальником - платником податку, митною декларацією (іншими подібними документами, перелік яких встановлений підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону № 168/97-ВР) суми нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг).

Суди попередніх інстанцій, встановивши у судовому процесі обставини не підтвердження задекларованих позивачем показників валових витрат та податкового кредиту документами первинного бухгалтерського обліку та податкового обліку (реєстри отриманих податкових накладних) у вищевказаних сумах, зробили правильний висновок про правомірне зменшення ОДПІ у податковому обліку позивача сум валових витрат та податкового кредиту.

Відповідає встановленим у справі обставинам і висновок судів щодо неправомірного повторного включення позивачем сум податкового кредиту за вище вказаними податковими накладними.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фірми «Янтарь» залишити без задоволення.

Додаткову постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2012, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2013 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: ПідписЄ.А. Усенко
Судді: ПідписО.А. Веденяпін
підписВ.П. Юрченко