Справа № 804/1714/16
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016 р. Справа № 804/1714/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Сидоренко Д.В., при секретарі Гелетій М.Т., розглянувши за участю:
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4,
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд»
до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, Міжрегіонального головного управління ДФС-Центральний офіс з обслуговування великих платників
про визнання протиправними дій та скасування податкової вимоги.
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, Міжрегіонального головного управління ДФС-Центральний офіс з обслуговування великих платників, з урахування заяв про збільшення позовних вимог, про:
- визнання протиправними та скасування податкових вимог Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС 268-23 від 27.12.2015р., №86-23 від 30.03.2016р. та №142-23 від 06.05.2016р.;
- визнання протиправним та скасування рішення МГУ ДФС- Центральний офіс з обслуговування великих платників про результати розгляду первинної скарги №4677/10/28-10-23-26 від 03.03.2016р.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про протиправність дій та вимоги Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС з огляду на те, що уточнюючий розрахунок, яким до податкових декларацій за періоди червень, липень та серпень 2015 року був поданий в межах 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, отже пеня, відповідно до змін внесених Законом України № 655-VIII від 17.07.2015р., не нараховується. Також вказав, що вказані зміни не можуть бути застосовані виключно до податкових декларацій, поданих з моменту чинності закону - 01.09.2015р., оскільки вказаний закон не містить жодних обмежень.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі.
Представники відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечували. У запереченнях на адміністративний позов відповідачі вказали, що у звязку із виявленням факту заниження податкового зобов'язання за періоди червень-серпень 2015 року, позивачем було подано уточнюючі розрахунки, у звязку з чим було нараховано штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. На виявлене заниження податкового зобовязання було нараховано пеню за період з 31.07.2015р. по 14.12.2015р. у загальному розмірі 155011,29 грн. Вказав, що враховуючи відсутність прямої вказівки у ПК України на зворотну дію у часі Закону № 655-VIII від 17.07.2015р., юридичні особи при самостійному виправленні помилок, допущених у податкових деклараціях, мають право не нараховувати пеню до спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобовязання, лише до правовідносин, які виникли з 01.09.2015р., тобто до відносин, коли граничний строк сплати грошового зобовязання припадає на дату, починаючи з 01.09.2015р.
Заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідачів, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» зареєстровано як субєкт господарської діяльності 19.02.2010р. та взято на податковий облік в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
20.07.2015р. ТОВ «Комфі Трейд» подано до СДПІ з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року, якою задекларовано податкових зобовязань на загальну суму 56009598 грн., податку на додану вартість, який сплачується до державного бюджету, у сумі 4078799 грн.
06.08.2015р. ТОВ «Комфі Трейд» подано до СДПІ з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок, за звітній період серпень 2015 року, яким виправлено помилки за звітній період червень 2015 року, а саме: уточнено показник податкових зобовязань до суми 55385699 грн., тобто зменшено на 623899 грн., уточнено показник податку на додану вартість, який сплачується до державного бюджету, до суми 3454900 грн., тобто зменшено на 623899 грн.
Також 06.10.2015р. ТОВ «Комфі Трейд» подано до СДПІ з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок, за звітній період жовтень 2015 року, яким виправлено помилки за звітній період серпень 2015 року, а саме: уточнено показник податкових зобовязань до суми 63915482 грн., тобто зменшено на 803862 грн.
20.08.2015р. ТОВ «Комфі Трейд» подано до СДПІ з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2015 року, якою задекларовано податкових зобовязань на загальну суму 62885553 грн., податку на додану вартість, який сплачується до державного бюджету, у сумі 6005791 грн.
Також 05.11.2015р. ТОВ «Комфі Трейд» подано до СДПІ з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок, за звітній період листопад 2015 року, яким виправлено помилки за звітній період вересень 2015 року, а саме: уточнено показник податкових зобовязань до суми 69160618 грн., тобто зменшено на 2050428 грн., уточнено показник податку на додану вартість, який сплачується до державного бюджету, до суми 2561981 грн., тобто зменшено на 2050428 грн.
21.09.2015р. ТОВ «Комфі Трейд» подано до СДПІ з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2015 року, якою задекларовано податкових зобовязань на загальну суму 64719344 грн., податку на додану вартість, який сплачується до державного бюджету, у сумі 5700123 грн.
20.10.2015р. ТОВ «Комфі Трейд» подано до СДПІ з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2015 року, якою задекларовано податку на додану вартість, який сплачується до державного бюджету у сумі 4612409 грн.
Платіжним дорученням №106 354 від 29.10.2015р. ТОВ «Комфі Трейд» сплачено суму податку на додану вартість за вересень 2015 року у розмірі 4612409 грн.
20.11.2015р. ТОВ «Комфі Трейд» подано до СДПІ з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2015 року, якою задекларовано податку на додану вартість, який сплачується до державного бюджету у сумі 1945715 грн.
Платіжним дорученням №108 914 від 27.11.2015р. ТОВ «Комфі Трейд» сплачено суму податку на додану вартість за жовтень 2015 року у розмірі 1945715 грн.
СДПІ з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську на вище зазначені суми самостійно виявлених платником занижень податкових зобовязань нараховувалась пеня.
Отже були здійснені наступні зарахування в рахунок погашення податкових зобовязань та нарахування пені.
Протягом жовтня 2015 року проведені наступні операції:
- 06.10.2015р. зменшено по уточнюючому розрахунок з ПДВ за серпень 2015 року, які підлягали сплаті, на суму 803862,00 грн.;
- 30.10.2015р. нараховано ПДВ за декларацією від 20.10.2015р. за вересень 2015 в сумі 4612409,00 грн.;
- 30.10.2015р. зменшено по уточнюючому розрахунку з ПДВ за жовтень 2015 року, які підлягали сплаті, на суму 283,00 грн..
Протягом листопада 2015 року проведені наступні операції:
- 05.11.2015р. зменшено по уточнюючому розрахунку з ПДВ за вересень 2015 року, які підлягали сплаті, на суму 2050428,00 грн.;
- 30.11.2015р. нараховано за декларацією від 20.11.2015р. за жовтень 2015 в сумі 1945715,00 грн.
У листопаді 2015 року підприємством сплачено грошових коштів в загальній сумі 2007228,00 грн., (в т.ч. 05.11.2015 - 61 513,00 грн., 23.11.2015 - 42,90 грн., 27.11.2015р. -1945672,10 грн.), які спрямовані на погашення грошових зобовязань та податкового боргу в календарній черговості його виникнення.
Таким чином, враховуючі наявну сплату, станом на 30.11.2015р. по підприємству обліковувався податковий борг в сумі 154496,08 грн., що утворився внаслідок зарахування грошових коштів, які були спрямовані на погашення задекларованих податкових зобовязань, в рахунок погашення нарахованої пені.
Протягом грудня 2015 року проведені наступні операції:
15.12.2015р. збільшено по уточнюючому розрахунку з ПДВ за грудень 2014 року 340,50 грн.,. в т.ч. основного платежу - 283,00 грн., самостійно нараховані штрафні санкції в сумі 8,00 грн. та відповідно до п.п.129.1.2 п.129.1 ст.129 ПК України нарахована пеня у розмірі 49,50 грн. (нарахована на виявлене заниження податкового зобовязання з 01.12.2015р. по 14.12.2015р.).
Таким чином, враховуючі наявну сплату, станом на 30.12.2015р. по підприємству обліковувався податковий борг в сумі 154836,58 грн., що утворився внаслідок зарахування грошових коштів, які були спрямовані на погашення задекларованих податкових зобовязань, в рахунок погашення нарахованої пені.
28.12.2015р. контролюючим органом винесено податкову вимогу №268-23 про зобовязання сплатити податковий борг з податку на додану вартість станом на 27.12.2015р. у розмірі 154836,58 грн.
Рішенням МГУ ДФС- Центральний офіс з обслуговування великих платників про результати розгляду первинної скарги №4677/10/28-10-23-26 від 03.03.2016р. визнано податкову вимогу від 28.12.2015р. №268-23 правомірною та законною, винесеною на підставі чинного законодавства.

30.03.2016 року контролюючим органом винесено податкову вимогу №86-23 про зобовязання сплатити податковий борг з податку на додану вартість станом на 29.03.2016р. у розмірі 96878,71 грн.

Протягом квітня 2016 року ТОВ «Комфі Трейд» сплачувались задекларовані податкові зобовязання, а саме: платіжним дорученням №5514699 від 26.04.2016р. на суму 40,90 грн. та платіжним дорученням №55697902 від 28.04.2016р. на суму 16704716,10 грн., у звязку з чим утворилась переплата станом на 28.04.2016р. у сумі 16614738,31 грн.

30.04.2016р. ТОВ «Комфі Трейд» подано до СДПІ з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2015 року, якою задекларовано податку на додану вартість, який сплачується до державного бюджету у сумі 16704757 грн.

У звязку із наявним податковим боргом у розмірі 90018,69 грн. станом на 30.04.2016р., 06.05.2016 року контролюючим органом винесено податкову вимогу №142-23 про зобовязання сплатити податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 90018,69 грн.

Вказані суми податкового боргу з податку на додану вартість утворились внаслідок нарахування пені за вище наведеними уточнюючими розрахунками з податку на додану вартість ТОВ «Комфі Трейд» та у звязку з зарахуванням грошових коштів, які були спрямовані на погашення задекларованих податкових зобовязань, в рахунок погашення нарахованої пені.

Під час розгляду справи судом перевірено нарахування СДПІ з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС пені за уточнюючими розрахунками з податку на додану вартість ТОВ «Комфі Трейд» за червень 2015 року в сумі 53913,80 грн., липень 2015 року в сумі 84860,62 грн., серпень 2015 року в сумі 16236,87 грн. на відповідність вимогам законодавства та встановлено наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підстава, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст.49 ПК України податкового кодексу України Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п.п.49.18.1 п.49.18 ст.49 ПК України).

Статтею 203 ПК України вказано, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобовязання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Тобто останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість за червень 2015 року є 30.07.2015 року, за липень 2015 року 31.07.2015 року, за серпень 01.10.2015 року.

У відповідності до п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п.50.1 ст.50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Разом з тим, статтею 129 ПК України врегульовано питання нарахування пені.

Так, п.п.129.1.2 п.129.1 наведеної статті вказано, що у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Проте, Законом України №655-VIII від 17.07.2015р. «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків» внесено зміни до статті 129 ПК України та доповнено пунктом 129.9 такого змісту: у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податку помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу пеня, передбачена цією статтею, не нараховується, якщо зміни до податкової звітності внесені протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом.

Вказане положення Закону України № 655-VIII від 17.07.2015р. набрало чинності з 01.09.2015 року.

Як встановлено судом, вищенаведені уточнюючі розрахунки податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок, якими виправлено помилки за звітні періоди червень-серпень 2015 року, подані ТОВ «Комфі Трейд» в межах 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, тобто 30.07.2015 року, 31.07.2015 року, 01.10.2015 року відповідно.

Отже 90 календарним днем для подання розрахунків податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок, якими виправлено помилки за звітні періоди червень-серпень 2015 року, є 29.10.2015р., 30.11.2015р. та 31.12.2015р. відповідно.

На підставі викладеного, аналізуючи вказані положення ПК України, суд доходить висновку про те, що нарахування пені, передбаченої за наслідками виявлення заниження податкового зобов'язання, на суму такого заниження, за умови подання уточнюючих розрахунків податкових зобовязань протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, є протиправним.

Також суд визначає твердження відповідачів про те, що з урахуванням відсутності прямої вказівки у ПК України на зворотну дію у часі Закону № 655-VIII від 17.07.2015р., юридичні особи при самостійному виправленні помилок, допущених у податкових деклараціях, мають право не нараховувати пеню до спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобовязання, лише до правовідносин, які виникли з 01.09.2015р., тобто до відносин, коли граничний строк сплати грошового зобовязання припадає на дату, починаючи з 01.09.2015р., хибними, оскільки вказаним законом не встановлено будь-яких обмежень відносно звітного періоду, за який надається уточнюючий розрахунок, або відносно дати декларування зобовязання чи уточнення такого зобовязання шляхом подання уточнюючих розрахунків податкових зобовязань.

Саме з прийняттям Закону України № 655-VIII від 17.07.2015р. має застосуватись обмеження щодо нарахування пені, передбаченої за наслідками виявлення заниження податкового зобов'язання, на суму такого заниження, за умови дотримання визначених п.129.9 ст.129 ПК України умов.

На підставі викладеного дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС щодо нарахування пені за уточнюючими розрахунками з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» за червень 2015 року в сумі 53913,80 грн., липень 2015 року в сумі 84860,62 грн., серпень 2015 року в сумі 16236,87 грн. є протиправними.

Безпідставним є також зарахування Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС грошових коштів, які були спрямовані на погашення задекларованих податкових зобовязань, в рахунок погашення протиправно нарахованої пені, внаслідок чого вимоги №268-23 від 28.12.2015р., №86-23 від 30.03.2016р.. №142-23 від 06.05.2016р. є такими, що прийняті податковим органом протиправно.

Відповідно до п.10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» №7 від 20.05.2013р., із змісту статті 162 КАС України випливає, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень.

При цьому суди повинні мати на увазі, що одночасне застосування обох способів захисту порушеного права - визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта - є помилковим.

Скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Визнання ж акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Суд визначає, що рішення суб'єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

У звязку з викладеним вимоги №268-23 від 28.12.2015р., №86-23 від 30.03.2016р.. №142-23 від 06.05.2016р. підлягають скасуванню.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення МГУ ДФС- Центральний офіс з обслуговування великих платників про результати розгляду первинної скарги №4677/10/28-10-23-26 від 03.03.2016р., з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 56.10 статті 56 ПК України, рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку.

У свою чергу, приписами пункту 55.1 статті 55 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов'язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Згідно з пунктами 56.2-56.3 статті 56 ПК України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарги на рішення державних податкових інспекцій подаються до контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів.

Скарги на рішення контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць подаються до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Також, пунктом 56.6 статті 56 ПК України визначено, що у разі коли контролюючий орган приймає рішення про повне або часткове незадоволення скарги платника податків, такий платник податків має право звернутися протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання рішення про результати розгляду скарги, зі скаргою до контролюючого органу вищого рівня.

Згідно з пунктами 56.8-56.9 статті 56 ПК України, контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Керівник (його заступник або інша уповноважена посадова особа) відповідного контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Водночас, відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Приписами пункту 8 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Згідно з частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас, відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак, обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

З огляду на викладене вище, рішення суб'єкта владних повноважень є такими, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб'єктом поза межами визначеної законом компетенції, а, по-друге, оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що податкова вимога від 28.01.2015р. №268-23 визнана Центральним офісом з обслуговування великих платників МГУ ДФС, за результатами розгляду первинної скарги, правомірною та законною, винесеною на підставі діючого законодавства.

Отже, вказані рішення самі по собі не є юридично значеним для позивача, оскільки не мають безпосереднього впливу на суб'єктивні права та обов'язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов'язку, а, відтак безпосередньо не порушує права та інтереси позивача.

У судовому засіданні, яке відбулось 24.05.2016 року, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до вимог ст. 163 КАС України постанова оформлена та підписана 30.05.2016 року.

Керуючись ст.ст.160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС щодо нарахування пені за уточнюючими розрахунками з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» за періоди:

- з 31.07.2015р. по 05.10.2015р. в розмірі 53913,81 грн.,

- з 31.08.2015р. по 04.11.2015р. в розмірі 84860,62 грн.,

- з 01.10.2015р. по 04.11.2015р. в розмірі 16236,87 грн..

Визнати протиправними та скасувати податкові вимоги Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС №268-23 від 28.12.2015р., №86-23 від 30.03.2016р.. №142-23 від 06.05.2016р.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя ОСОБА_5