Справа № 613/1443/16-а
Суддя: Харченко С. М.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №-613/1443/16-а Провадження №-2-а/613/107/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року

Богодухівський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Харченко С.М., за участю секретаря Мізяк М.О. розглянувши в письмовому провадженні в м. Богодухові адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ПП Богодухівського ВП Валківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить скасувати постанову інспектора ПП Богодухівського ВП Валківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №651251 від 21.10.2016 року та закрити справу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що в провадженні Богодухівського районного суду знаходяться дві цивільні справи №613/128/16-ц та №613/129/16-ц за позовом до СФГ «Дон», головою якого є позивач. 10.06.2016 року по справі №613/128/16-ц та 07.09.2016 року по справі №613/129/16-ц ухвалами суду були призначені судово техніко-криміналістичні експертизи за заявами позивачів. З метою отримання інформації: чи сплатили позивачі кошти за проведення експертизи, чи направлено матеріали на експертизу чи надійшли висновки експертів. ОСОБА_1 21.10.2016 року близько 16 год. 00 хв. зупинив свій автомобіль Тойота Лендкрузер 2000 державний №АХ1777СМ на пл.Незалежності м.Богодухів поруч з Богодухівським районним судом де розміщено знак «зупинка заборонена» із застереженням табличкою «окрім відвідувачів суду». Інспектором ПП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 о 16 год.15 хв. було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №651251 від 21.10.2016 року про ніби-то порушення ним п. 3.34 ПДР України, скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу 255 грн., хоча насправі він приїздив до суду у справах, як відвідувач.

Позивач в судове засідання не зявився , надав суду заяву згідно змісту якої просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Просив ухвалити рішення на підставі наявних матеріалів, не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідач інспектор ТРПП Богодухівського відділення поліції Валківського відділу поліції в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав суду клопотання згідно змісту якого відповідно до ст.122 ч.4 КАСУ просив розглядати справу в його відсутність та розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого:

Судом встановлено, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 №651251 від 21 жовтня 2016 року, постановленої інспектором ТРПП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_2, 21.10.2016 року о 16 год. 15 хв. на пл. Незалежності в м.Богодухові Харківської області ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив стоянку в зоні дії знаку 3.34 ПДР України, чим порушив п.п.8.4(в) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 (двісті пятдесят п'ять) гривень.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Відповідно до Пленуму Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таких даних постанова не містить

Крім того слід зазначити,що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також підлягає врахуванню те, що сама постанова у справі про адміністративне правопорушення не є доказом в розумінні ст.251 КУпАП, а будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження обгрунтованості оскаржуваної постанови суду надано не було,як пояснив відповідач в зв'язку з їх відсутністю. Тим самим відповідач під час судового розгляду справи не довів правомірність свого рішення, тому оскаржена постанова по справі про адміністративне правопорушення є неправомірною.

Виходячи із вищезазначених норм КУпАП, інспектор ТРПП Богодухівського відділення поліції в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_2 повинен був з'ясувати і розглянути в сукупності всі докази у справі. Якщо ж він під час розгляду справи був би не згоден з поясненнями, він повинен надати їм відповідну оцінку або спростувати, керуючись ст.ст.245, 252 КУпАП, оскільки закон, встановлюючи межі відповідальності, наділяє його функціями суб'єкта влади, що фактично здійснює правосуддя.

Позивач не визнає свою вину в інкримінованому правопорушенні.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Твердження позивача не спростовані відповідачем.

Зазначені правові норми покладають на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Також слід зазначити,що відповідно до ч.1 ст.254 Кодексу України про адміністративні правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

За приписами ч.ч.1,2 ст.258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116 2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185 3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч.4 ст.258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, за приписами ч.2 ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Частиною першою ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи міститься лише постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача.

Вказана постанова не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності враховано пояснення ОСОБА_1, надано йому можливість скористатися юридичною допомогою, роз'яснено права та обов'язки, враховано особу порушника. Також відповідачем не доведено наявність справи про адміністративне правопорушення, яку відповідно до оскаржуваної постанови було розглянуто відповідачем.

Вищенаведені обставини дають підстави дійти висновку, що відповідачем всупереч положень Кодексу України про адміністративні правопорушення не проведено дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених приписами ст.ст.278, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Вказаній нормі Кодексу України про адміністративні правопорушення Конституційним Судом України надано офіційне тлумачення в рішенні від 26.05.2015р. № 5-рп/2015.

Конституційний Суд України вирішив, що положення ч.1 ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Також у наведеному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що приписами ст.ст.33,245, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

За приписами ст.69 Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Разом з тим, відповідач всупереч положенням ч.1 ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та у відповідності до змісту положень п.1 ч.2 ст.162 КАС України визнання дій відповідача по складанню постанови відносно позивача протиправними та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на вказані вище порушення вимог законодавства при її винесенні.

Щодо закриття справи, то суд враховує, що відповідно до ч.4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити виключний перелік вимог. Серед даного переліку відсутня вказівка на вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим позовні вимоги про закриття провадження у справі не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.122 ч.2 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 17, 18, 19, 104, 105, 106, 122 ч.4, 160 ч.3, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ПП Богодухівського ВП Валківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати дії інспектора ТРПП Богодухівського відділення поліції Валківського відділу поліції ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 по складанню постанови у справі про адміністративне правопорушення від 21.10.2016 року відносно ОСОБА_1 протиправними.

Скасувати постанову інспектора ТРПП Богодухівського відділення поліції Валківського відділу поліції ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії ПС2 №651251 від 21 жовтня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В задоволенні решти вимог відмовити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного адміністративного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя