Справа № 810/1723/16
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2016 року м. Київ 810/1723/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Візігот»

до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Візігот» з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1 від 12.10.2015 та № 000322200 від 12.10.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з висновками Акта від 07.09.2015 № 292/10-13-22-02-20/36263179 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Візігот» (код за ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 30.04.2015р.» на підставі якого прийняті оскаржувані податкові повідомлення - рішення і вважає висновки зазначеного Акта необґрунтованими з огляду на наступне.

Позивач стверджує, що відповідачем зроблено хибні висновки в Акті перевірки, які зводяться до припущень посадових осіб податкового органу щодо не підтвердження реальності господарських операцій, які виконувалися між Товариством з обмеженою відповідальністю «Візігот» та його контрагентами, протягом перевіряємого періоду, тоді як реальність та правомірність відповідних операцій підтверджується належним чином оформленими первинними та іншими документами.

Також, позивач зазначає, що ним до перевірки були надані всі первинні документи бухгалтерського обліку за перевіряємий період, на підставі яких були визначено суму податку на прибуток підприємств та визначено податковий кредит, однак дані документи не були прийняті до уваги податковим органом.

Позивач стверджує, що господарські операції з ТОВ «Тоніс ЛТД» (), ТОВ «КВП Спецбуд» (), ТОВ «Компанія БТС» (код за ) та ТОВ «КВП Девелопмент» (код за ) мали реальний характер при здійсненні яких сторонами господарських операцій було дотримано всіх передбачених чинним податковим законодавством вимог, що підтверджується належним чином складеними первинними документами, тому прийняті за результатами розгляду Акта перевірки податкові повідомлення рішення, є протиправними та підлягають скасуванню.

В судове засідання призначене на 28.11.2016 належним чином повідомлені про дату, час, та місце розгляду справи представники позивача та відповідача не зявились.

Водночас 28.11.2016 через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому він підтримував позовні вимоги у повному обсязі та просив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Крім того, на вказаному клопотанні позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження, представник відповідача зробив запис, що він не заперечує проти письмового провадження.

В той же час в матеріалах справи містяться заперечення відповідача на позов, в яких контролюючий орган не погоджується з позовними вимогами позивача, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування доводів заперечень відповідач посилається на аналогічні обставини, викладені в Акті перевірки.

Згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Візігот», зареєстровано як юридичну особу 13.11.2008 Києво-Святошинським районним управлінням юстиції № 0005799, як платник податків на час проведення перевірки перебував на обліку в ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області.

У період з 20.08.2015 по 27.08.2015 посадовими особами ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку «Візігот» (код за ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період роботи з 01.01.2014р. по 30.04.2015р.

За результатами перевірки відповідачем складено Акт перевірки від 07.09.2015 № 292/10-13-22-02-20/36263179 (надалі Акт перевірки) (а.с. 20-78, Том І).

Висновком зазначеного Акта було встановленно, порушення позивачем положень:

1. п.п. 14.1.36, 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, п. 138.1, 138.2, 138.4, п.п. 138.10.3 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового Кодексу України 02.12.2010 р. № 2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 694 836 грн. в тому числі по періодах: рік 2014 694 836 грн.

2. п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.2, п.198.3, п. 198.6 ст.198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 971 330 грн. в тому числі по періодах: березень 2014 80 967 грн.; квітень 2014 76 000 грн.; травень 2014 -77 632 грн.; червень 2014 103 854 грн.; липень 2014 85 800 грн.; серпень 2014 -54 667 грн.; вересень 2014 80 607 грн.; жовтень 2014 62 233 грн.; листопад 2014 76 080 грн.; грудень 2014 74 200 грн.; січень 2015 96 250 грн.; лютий 2015 57 000 грн.; березень 2015 46 040 грн.

Вказаних висновків відповідач дійшов у звязку з наступним.

Як вбачається зі змісту Акта перевірки та матеріалів справи, між ТОВ «Візігот» та ТОВ «Тоніс ЛТД» () укладено договір від 03.11.2014 № 6/11-14 на розповсюдження поліграфічної продукції; договір від 03.11.2014 № 5/11-14 на виготовлення поліграфічної продукції; договір від 03.11.2014 № 7/11-14 про надання клірингових послуг

На підставі первинних документів за наслідком виконання умов договорів позивачем було визначено суми витрат та податкового кредиту.

Проте, Акт перевірки містить зауваження відносно того, що позивачем до перевірки на підтвердження реальності договорів від 03.11.2014 № 6/11-14 та від 03.11.2014 № 5/11-14 не надано первинних документів (щодо доставки (товарно-транспортні накладні, довіреності на отримання товару), оприбуткування/ видачі, залишків ТМЦ (листівок) та відображення даної операції в бухгалтерському обліку (накладних на переміщення, актів на списання/оприбуткування листівок,) накази (ів) про проведення безкоштовної роздачі листівок, кошторису витрат, програми проведення роздачі листівок, звітів, щодо впливу (збільшення/зменшення) обсягів по реалізації послуг з здачі в оренду приміщень у звязку із залученням послуг по роздачі та виготовленню поліграфічної продукції).

У звязку з чим відповідач не зміг встановити повязаність витрат за цими договорами з господарською діяльністю позивача.

Щодо договору від 03.11.2014 № 7/11-14 відповідачем в Акті зазначено, що на балансі підприємства та згідно документів, що підтверджують наявність приміщень - тротуари не значаться, крім того не можливо встановити конкретний перелік визначених підсобних приміщень. Аналізом умов договорів на здачу в оренду приміщень орендарям (реалізацію послуг) не встановлено передбачення умов оплати (розрахунків) за прибирання орендованих площ. У звязку з чим відповідач не зміг встановити пов'язаність даних витрат (кредиту) з господарською діяльністю ТОВ «Візігот».

Крім того, відповідачем в Акті зазначено, що з аналізу ІАС «Податковий блок» встановлено, що ТОВ «Тоніс ЛТД» має стан 14 визнано банкрутом, основний вид діяльності оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням, відповідно до довідки (Форма 1ДФ) від 14.01.2015 № НОМЕР_2 у штаті ТОВ «Тоніс ЛТД» працювало 6 працівників, дані щодо наявності основних фондів відсутні.

Також відповідач вказав, що ним отримано Постанову старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_1, розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000259 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2014, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 Кримінального Кодексу України від 25.06.2015, згідно якої встановлено наступне:

«...У ході досудового розслідування встановлено, що ТОВ «Тоніс ЛТД» декларувало реалізацію товарів (робіт, послуг) підприємству реального сектору економіки, а саме: ТОВ «Візігот» ().

В ході досудового слідства встановлено, що з 2014-2015 керівником та засновником ТОВ «Тоніс ЛТД» значився ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_3), який в ході допиту в якості свідка повідомив, що на початку 2014р. зареєстрував дане іиприємство за грошову винагороду в розмірі 300 грн., без мети здійснення та ведення фінансово-господарської діяльності.

Також в ході аналізу Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що від імені ТОВ «Тоніс ЛТД» для ТОВ „Візігот видано та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні, за підписом ОСОБА_2В…».

З аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Тоніс ЛТД» за листопад 2014 року - березень 2015 року, податковий орган не зміг встановити типовість асортименту товару (робіт, лослуг), які придбавало та реалізовувало ТОВ «Тоніс ЛТД», оскільки більшість податкових накладних у ЄДР не реєструвалась у звязку з тим, що сума по накладних становила менше 10 000 грн.

Умова відсутності первинних документів та посадових осіб за юридичною адресою, які могли б надати пояснення стосовно фінансово-господарської діяльності підприємства, свідчить про неможливість встановлення джерел придбання реалізованої продукції (робіт, лослуг).

Згідно податкової інформації від 02.06.2015 № 40/22/39198904, звіркою встановлено, відсутність будь-якої інформації про наявність автомобільного чи іншого транспорту, яким підприємство могло б транспортувати придбаний товар, складських приміщень, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово господарської діяльності підприємства.

Враховуючи викладене, податковий орган зробив висновки, про відсутність факту здійснення господарських операції між позивачем та ТОВ «Тоніс ЛТД», а податковий кредит сформований шляхом маніпулювання показниками податкової звітності.

Також в періоді, що перевірявся, між ТОВ «Візігот» та ТОВ «КВП Спецбуд» було укладено договір від 05.08.2014 № 8/3-14 на розповсюдження поліграфічної продукції та договір від 05.08.2014 № 8/2-14 на виготовлення поліграфічної продукції.

На підставі первинних документів за наслідком виконання умов договорів позивачев було визначено суми витрат та податкового кредиту.

Проте, Акт перевірки містить зауваження відносно того, що позивачем до перевірки на підтвердження реальності вказаних договорів не надано первинних документів (щодо доставки (товарно-транспортні накладні, довіреності на отримання товару), оприбуткування/ видачі, залишків ТМЦ (листівок) та відображення даної операції в бухгалтерському обліку (накладних на переміщення, актів на списання/оприбуткування листівок,) накази (ів) про проведення безкоштовної роздачі листівок, кошторису витрат, програми проведення роздачі листівок, звітів, щодо впливу (збільшення/зменшення) обсягів по реалізації послуг з здачі в оренду приміщень у звязку із залученням послуг по роздачі та виготовленню поліграфічної продукції).

У звязку з чим відповідач не зміг встановити повязаність витрат за цими договорами з господарською діяльністю позивача.

Крім того, відповідачем в Акті перевірки зазначено, що ТОВ «КВП Спецбуд» має стан 9 направлено повідомлення про відсутність за місцемзнаходженням; основний вид діяльності 43.12 підготовчі роботи на будівельному майданчику.

Враховуючи викладене, відповідач дійшов висновку про відсутність факту здійснення господарських операції між позивачем та ТОВ «КВП Спецбуд», а податковий кредит сформований шляхом маніпулювання показниками податкової звітності.

Також в періоді, що перевірявся, між ТОВ «Візігот» та ТОВ «Компанія БТС» (код за ) були укладені договора на розповсюдження поліграфічної продукції від 03.03.2014 № 3/3-14, від 02.06.2014 № 6/27 та 6/28; договора на виготовлення поліграфічної продукції від 03.03.2014 № 2/3-14, від 02.06.2014 № 6/22, № 6/23, № 6/24, № 6/25, № 6/26; договора про надання клірингових послуг від 03.03.2014 № 4/3-14, від 02.06.2014 № 6/29, № 6/30, № 6/31, № 6/32, № 6/33 та договора про надання клірингових послуг від 03.03.2014 № 4/3-14, від 02.06.2014, № 6/29, № 6/30, № 6/31, № 6/32, № 6/33.

На підставі первинних бухгалтерських документів за наслідками виконання умов зазначених договорів позивачев було визначено суми витрат та суми податкового кредиту.

Проте, Акт перевірки містить зауваження відносно того, що позивачем до перевірки на підтвердження реальності вказаних договорів не надано первинних документів (щодо доставки (товарно-транспортні накладні, довіреності на отримання товару), оприбуткування/ видачі, залишків ТМЦ (листівок) та відображення даної операції в бухгалтерському обліку (накладних на переміщення, актів на списання/оприбуткування листівок,) накази (ів) про проведення безкоштовної роздачі листівок, кошторису витрат, програми проведення роздачі листівок, звітів, щодо впливу (збільшення/зменшення) обсягів по реалізації послуг з здачі в оренду приміщень у звязку із залученням послуг по роздачі та виготовленню поліграфічної продукції).

Водночас, відповідачем в Акті перевірки зазначено, що на балансі підприємства та згідно документів, що підтверджують наявність приміщень - тротуари не значаться, крім того не можливо встановити конкретний перелік визначених підсобних приміщень. Аналізом умов договорів на здачу в оренду приміщень орендарям (реалізацію послуг) не встановлено передбачення умов оплати (розрахунків) за прибирання орендованих площ. У звязку з чим відповідач не зміг встановити пов'язаність даних витрат (кредиту) з господарською діяльністю ТОВ «Візігот».

У звязку з чим відповідач не зміг встановити повязаність витрат за цими договорами з господарською діяльністю позивача.

Крім того, відповідачем в Акті зазначено, що відповідно до довідки (Форма 1ДФ) від 23.01.2015 № НОМЕР_4 у штаті ТОВ «Компанія БТС» працювало 34 працівники, дані щодо наявності основних фондів відсутні.

Баланс та звіт про фінансовий результат, ТОВ «Компанія БТС» за 2014 рік не подавало, тому відповідач не зміг зробити висновок про наявність основних фондів.

Також податковим органом з аналізу ІС «Податковий блок» встановлено розбіжність між задекларованими податковими зобовязаннями з податку на додану вартість ТОВ «Компанія БТС» та задекларованим податковим кредитом з ТОВ ТД «Агро-Трейд» за червень 2014 року, яка виникла у звязку з внесенням до АІС «Податковий блок» інформації з «Акта про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Компанія БТС» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами постачальниками вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями за період з 01.06.2014 по 30.06.2014» від 02.10.2014 № 547/10-13-22-03/38275495 складеного співробітниками ДПІ Києво-Святошинського району.

У звязку з чим, податковий орган дійшов висновку, що операції з ТОВ «Компанія БТС» не можливо підтвердити стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для надання даних послуг та здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів.

Під час судового розгляду справи, представником відповідача було надано суду Акт ДПІ Києво-Святошинського району ГУ Міндоходів у Київській області від 27.06.2014 № 300/22-03/38275495 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Компанія БТС» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентом постачальником ТОВ «Франкур» (код за ) та контрагентами покупцями ТОВ «Охоронне агентство «Ніка» (код за ), ТОВ «Шен-Сервіс» (код за ), ТОВ «Гараж ОСОБА_3» (код за ), ТОВ «Пікаділлі» (код за ), ТОВ «ТД «Агротрейд» (код за ) та ТОВ «Логістичний склад № 1» (код за ) за період з 01.03.2014 по 31.03.2014» (далі Акт перевірки від 27.06.2014 № 300/22-03/38275495) та податкову інформацію ДПІ Києво-Святошинського району ГУ Міндоходів у Київській області від 30.10.2014 № 615/10-13-22-03/38275495 «щодо спектру фінансово-господарської діяльності ТОВ «Компанія «БТС» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами постачальниками та з контрагентами покупцями за період з 01.05.2014 по 31.05.2014 та з 01.07.2014 по 31.07.2014», про які не йдеться мова в Акті перевірки на підставі якого були прийняті оскаржувані податкові повідомлення рішення (далі - податкова інформація від 30.10.2014 № 615/10-13-22-03/38275495).

З аналізу вказаного Акта та податкової інформації вбачається, що податковий орган на підставі Актів перевірки контрагентів постачальників ТОВ «Компанія БТС» дійшов висновку про здійснення ТОВ «Компанія БТС» діяльності спрямованої на здійснення операцій повязаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Крім вказаних договорів, позивачем (замовник) у перевіряємий період було укладено з ТОВ «КВП Девелопмент» (виконавець) договір про надання клірингових послуг від 03.11.2014 № 7/11-14.

На підставі первинних бухгалтерських документів за наслідками виконання умов договорів позивачев було визначено суми витрат та суми податкового кредиту.

Водночас, відповідачем в Акті перевірки зазначено, що на балансі підприємства та згідно документів, підтверджують наявність приміщень - тротуари не значаться, крім того не можливо встановити конкретний перелік визначених підсобних приміщень. Аналізом умов договорів на здачу в оренду приміщень орендарям (реалізацію послуг) не встановлено передбачення умов оплати (розрахунків) за прибирання орендованих площ. У звязку з чим відповідач не зміг встановити пов'язаність даних витрат (кредиту) з господарською діяльністю ТОВ «Візігот».

Крім того, відповідачем в Акті зазначено, що з аналізу ІАС «Податковий блок» встановлено, що ТОВ КВП Девелопмент» має стан 65 платник податку з наступного року (основне місце обліку), основний вид діяльності 70.22 консультування з питань комерційної діяльності й керування, відповідно до довідки (Форма 1ДФ) від 26.01.2015 № НОМЕР_5 у штаті ТОВ КВП Девелопмент» працювало 5 працівників, дані щодо наявності основних фондів відсутні.

Враховуючи викладене, відповідач дійшов висновку про відсутність факту здійснення господарських операції між позивачем та ТОВ КВП Девелопмент», в результаті чого завищено суму витрат та суму податкового кредиту.

На підставі Акта перевірки, відповідачем було прийнято податкові повідомлення - рішення від 12.10.2015 року:

- № НОМЕР_1 форми «Р», яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт/послуг) (14010100) на суму 1 214 163,00 грн., з яких 971 330 грн. за основним платежем та 242 833 грн. за штрафними санкціями.

- № НОМЕР_6 Форми «Р», яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств (11021000) у сумі 868 545,00 грн., з яких 694 836,00грн. за основним платежем та 173 709,00 грн. за штрафними санкціями.

За наслідками адміністративного оскарження податкових повідомлень - рішень від 12.10.2015 до Головного управління ДФС у Київській області, Державної фіскальної служби України, скарги позивача були залишені без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення - рішення без змін.

Не погоджуючись з висновками відповідача та прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.

Відповідно до підпункту 14.1.181. пункту 14.1. статті 4 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Згідно з пунктом 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв'язку).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Порядок формування податкового кредиту, підстави його виникнення та порядок визначення сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України, встановлено статтею 198 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше;

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При цьому, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом, а при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункти 200.1, 200.2, 200.3 статті 200 Податкового кодексу України).

За приписами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються, зокрема, в окремих рядках місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.7. статті 201 Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, право платника податку на податковий кредит пов'язано з виникненням визначеної законом події та наявністю належним чином оформленого документа, який засвідчує суму сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість по дійсній операції, пов'язаній з господарською діяльністю платника податку.

У свою чергу, формування податкового кредиту дає право на відшкодування сплаченого до бюджету податку на додану вартість.

Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів і України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704, відповідно до якого первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи: розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до статті 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, і одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Щодо правового врегулювання відносин визначення податку на прибуток підприємств, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 149 Податкового кодексу України податковою базою для цілей оподаткування податком на прибуток визнається грошове вираження прибутку як об'єкта оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу, з урахуванням положень статей 135 - 137 та 138 - 143 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, прибуток із джерелом походження з України та за її межами визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Витрати у розумінні Податкового кодексу України - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілом власником) (підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу Українив редакції, що діяла на час спірних операцій).

До складу витрат що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України, входять витрати від операційної діяльності, які визначаються згідно з підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

При цьому, згідно з пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу;

Витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг (пункт 138.4 статті 138 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 138.10.3 пункту 138.10 статті 138 Податкового кодексу України до складу інших витрат включаються витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг: а) витрати на пакувальні матеріали для затарювання товарів на складах готової продукції; б) витрати на ремонт тари; в) оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут; г) витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів; ґ) витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом; д) витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, пов'язаних зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (оперативна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); е) витрати на транспортування, перевалку і страхування товарів, транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; є) витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування; ж) витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів підприємства; з) інші витрати, пов'язані зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу валових витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 № 1936/11/13-11 для зясування обставин реальності вчинення господарської операції судам належить ретельно перевіряти доводи податкових органів про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або підтверджені іншими доказами.

З огляду на те, що відповідач збільшив суму бюджетного відшкодування з податку на додатну вартість та суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на підставі висновків Актів перевірок, Актів звірок та податкової інформації по контрагентам позивача та по контрагентам контрагентів позивача, судом досліджено дане питання і встановлено наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Візігот» (Замовник) в перевіряємий період було укладено ряд договорів на надання клірингових послуг з ТОВ «Компанія БТС» (виконавець), а саме: від 03.03.2014 № 4/3-14 (а.с. 107-108 Том I), від 02.06.2014, № 6/29 (а.с. 209-210 Том I), № 6/30 (а.с. 215-216 Том I), № 6/31 (а.с. 221-222 Том I), № 6/32 (а.с. 227-228 Том I), № 6/33 (а.с. 233-234 Том I).

Відповідно до пункту 1.1 вказаних договорів, замовник в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, надає замовлення виконавцю по проведенню клірингових робіт по обєктам визначеним в додатках до договору.

Виконавець зобовязується виконати вказані роботи якісно і в зазначений термін (пункту 1.2 договорів).

Згідно з пунктом 2.1 договорів, з періодичністю, зазначеною в додатках до договору, виконавець зобовязується закінчити виконання робіт і надати замовнику для підписання Акт здачі прийняття виконаних робіт, а замовник зобовязується прийняти і розрахуватися за належним чином виконану роботу і в разі відсутності допущених в роботі чи інших недоліків, підписати Акт здачі прийняття виконаних робіт в три денний термін з дня надання виконавцем вказаного документу.

Вартість робіт вказана в Специфікації № 1, яка є невідємною частиною вказаного договору (пункт 5.1 договорів).

Розрахунок, відповідно до даного догору, відбувається шляхом перерахунку грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця, як перелоплата, але не більше ніж 90 днів з моменту підписання Акта виконаних робіт, або шляхом видачі звичайного векселя (пункт 5.3 договорів).

На підтвердження реальності виконання умов вказаних договорів та правомірності віднесення сплачених сум ПДВ в ціні товару/послуг до податкового кредиту та визначення суми витрат позивачем було надано працівникам контролюючого органу при перевірці та суду під час розгляду справи, наступні документи:

За договором з ТОВ «Компанія БТС» (виконавець) від 03.03.2014 № 4/3-14:

- Специфікація № 1 (а.с. 109 Том I),

- Додаток № 1 до договору (а.с. 110 Том I),

- Акт приймання передачі виконаних робіт (надання послуг) № 35 на загальну суму 157 800, 00 грн. (а.с. 111 Том I),

- Додаток № 2 до договору (а.с. 113 Том I),

- Акт приймання передачі виконаних робіт (надання послуг) № 32 на загальну суму 141 129, 00 грн. (а.с. 114 Том I),

- Акт звірки взаємних розрахунків від 30.04.2014 (а.с. 115 Том I),

- Додаток № 3 до договору (а.с. 116 Том I),

- Акт приймання передачі виконаних робіт (надання послуг) № 32 на загальну суму 177 150, 00 грн. (а.с. 117 Том I),

- Акт звірки взаємних розрахунків від 31.05.2014 (а.с. 118 Том I);

За договором з ТОВ «Компанія БТС» (виконавець) від 02.06.2014 № 6/29:

- Специфікація № 1 (а.с. 211 Том I),

- Додаток № 1 до договору (а.с. 112 Том I),

- Акт приймання передачі виконаних робіт (надання послуг) від 30.06.2014 № 342 на загальну суму 60 000, 00 грн. (а.с. 213 Том I),

- Акт звірки взаємних розрахунків від 30.06.2014 (а.с. 214 Том I);

За договором з ТОВ «Компанія БТС» (виконавець) від 02.06.2014 № 6/30:

- Специфікація № 1 (а.с. 217 Том I),

- Додаток № 1 до договору (а.с. 218 Том I),

- Акт приймання передачі виконаних робіт (надання послуг) від 30.06.2014 № 340 на загальну суму 57 000, 00 грн. (а.с. 219 Том I),

- Акт звірки взаємних розрахунків від 30.06.2014 (а.с. 220 Том I);

За договором з ТОВ «Компанія БТС» (виконавець) від 02.06.2014 № 6/31:

- Специфікація № 1 (а.с. 223 Том I),

- Додаток № 1 до договору (а.с. 224 Том I),

- Акт приймання передачі виконаних робіт (надання послуг) від 30.06.2014 № 339 на загальну суму 58 200, 00 грн. (а.с. 219 Том I),

- Акт звірки взаємних розрахунків від 30.06.2014 (а.с. 220 Том I);

За договором з ТОВ «Компанія БТС» (виконавець) від 02.06.2014 № 6/32:

- Специфікація № 1 (а.с. 229 Том I),

- Додаток № 1 до договору (а.с. 230 Том I),

- Акт приймання передачі виконаних робіт (надання послуг) від 30.06.2014 № 339 на загальну суму 48 000, 00 грн. (а.с. 231 Том I),

- Акт звірки взаємних розрахунків від 30.06.2014 (а.с. 232 Том I);

За договором з ТОВ «Компанія БТС» (виконавець) від 02.06.2014 № 6/33:

- Специфікація № 1 (а.с. 235 Том I);

- Додаток № 1 до договору (а.с. 236 Том I);

- Акт приймання передачі виконаних робіт (надання послуг) від 30.06.2014 № 337 на загальну суму 58 800, 00 грн. (а.с. 237 Том I);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 30.06.2014 (а.с. 238 Том I);

- Акт приймання передачі виконаних робіт (надання послуг) від 31.07.2014 на загальну суму 199 920, 00 грн. (а.с. 239 Том I),

- Акт звірки взаємних розрахунків від 31.07.2014 (а.с. 240 Том I),

- Додаток № 3 до договору (а.с. 241 Том I),

- Акт звірки взаємних розрахунків від 31.10.2014 (а.с. 238 Том I),

- Акт приймання передачі виконаних робіт (надання послуг) від 31.10.2014 на загальну суму 111 000, 00 грн. (а.с. 243 Том I);

Відповідно до змісту Акта перевірки, позивачем до перевірки за вказаними договорами, були надані наступні податкові накладні: від 31.10.2014 № 55 на загальну суму 111 000 грн. в т.ч. ПДВ 18 500 грн. (за договором від 02.06.2014 № 6/33); від 31.07.2014 № 97 на загальну суму 199 920 грн. в т.ч. ПДВ 33 320 грн. (за договором від 02.06.2014 № 6/33); від 30.05.2014 № 86 на загальну суму 177 150 грн. в т.ч. ПДВ 29 525 грн.; від 30.04.2014 № 32 на загальну суму 141 120 грн. в т.ч. 23 520 ПДВ; від 31.03.2014 № 35 на загальну суму 157 800 грн. в т.ч. 26 300 грн.; від 30.06.2014 № 342 на загальну суму 60 000 грн. в т.ч. 10 000 ПДВ; від 30.06.2014 № 340 на загальну суму 57 000 грн. в т.ч. 9 500 ПДВ; від 30.06.2014 № 339 на загальну суму 58 200 грн. в т.ч. 9 700 ПДВ; від 30.06.2014 № 338 на загальну суму 48 000 грн. в т.ч. 8 000 ПДВ; від 30.06.2014 № 337 на загальну суму 58 800 грн. в т.ч. 9 800 ПДВ (а.с. 37-38 Том I).

Крім того, між ТОВ «Візігот» (Замовник) та ТОВ «Компанія БТС» (Виконавець) в перевіряємий період було укладено ряд договорів на виготовлення поліграфічної продукції, а саме: від 03.03.2014 № 2/3-14 (а.с. 133-136); від 02.06.2014 № 6/22 (а.с. 146-148 Том I); № 6/23 (а.с. 155-158 Том I); № 6/24 (а.с. 164-167 Том I); № 6/25 (а.с. 171-179); № 6/26 (а.с. 180-183 Том I).

Відповідно до пункту 1.1 вказаних договорів, замовник доручає, а виконавець зобовязується виготовити поліграфічну продукцію (рекламні листівки).

Виконавець зобовязується виконати роботу, з своїх матеріалів та за власні кошти. У випадку залучення матеріалів третіх осіб за якість матеріалів відповідає виконавець (пункту 1.2 договорів).

За домовленістю сторін, макет для виготовлення поліграфічної продукції замовник передає виконавцю шляхом передачі по електронній пошті (пункту 1.3 договорів).

Загальна вартість договору вказана в Додатках, які є невідємною частиною вказаного договору (пункт 2.3 договорів).

Перелик, кількість і вартість продукції встановлюється сторонами в Додатках до цього договору та які є невідємною частиною вказаного договору (пункту 3.1 договорів).

Відповідно до пункту 3.2 договору форма розрахунку: перерахунку грошових коштів в Національній валюті України на розрахунковий рахунок виконавця, протягом 90 днів з моменту підписання Акта виконаних послуг (можлива передоплата), або шляхом видачі звичайного векселя (пункт 3.2 договорів).

Закінчення робіт за вказаним договором оформлюється Актом приймання передачі виконаних робіт, який має бути оформлений протягом трьої днів з дня закінчення наданих послуг (пункт 5.1 договорів).

На підтвердження реальності виконання умов вказаних договорів та правомірності віднесення сплачених сум ПДВ в ціні товару/послуг до податкового кредиту та визначення суми витрат позивачем було надано працівникам контролюючого органу при перевірці та суду під час розгляду справи, наступні документи:

За договором з ТОВ «Компанія БТС» (виконавець) від 03.03.2014 № 2/3-14:

- Додаток № 1 від 03.03.2014 до договору від 03.03.2014 № 2/3-14 про виготовлення 25 000 тис. рекламних листівок (а.с. 138 Том I);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 28.03.2014 № 20 на загальну суму 216 000,00 грн. в т.ч. 36 000,00 грн. ПДВ про виготовлення 25 000 тис. рекламних листівок (а.с. 137 Том I);

- Додаток № 2 від 01.04.2014 до договору від 03.03.2014 № 2/3-14 про виготовлення 24 000 тис. рекламних листівок (а.с. 140 Том I);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 25.04.2014 № 18 на загальну суму 207 360,00 грн. в т.ч. 34 560,00 грн. ПДВ про виготовлення 24 000 тис. рекламних листівок (а.с. 141 Том I);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 30.04.2014 (а.с. 142 Том I);

- Додаток № 3 від 05.05.2014 до договору від 03.03.2014 № 2/3-14 про виготовлення 22 000 тис. рекламних листівок (а.с. 143 Том I);

-Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 30.05.2014 № 84 на загальну суму 190 080,00 грн. в т.ч. 31 680,00 грн. ПДВ про виготовлення 22 000 тис. рекламних листівок (а.с. 144 Том I);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 31.05.2014 (а.с. 145 Том I);

За договором з ТОВ «Компанія БТС» (виконавець) від 02.06.2014 № 6/22:

- Додаток № 1 від 02.06.2014 до договору від 02.06.2014 № 6/22 про виготовлення 5 000 тис. рекламних листівок (а.с. 150 Том I);

-Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 25.06.2014 № 35 на загальну суму 43 200,00 грн. в т.ч. 7 200,00 грн. ПДВ про виготовлення 5 000 тис. рекламних листівок (а.с. 151 Том I);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 30.06.2014 (а.с. 152 Том I);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 29.07.2014 на загальну суму 53 395,20 грн. в т.ч. 8 899,00 грн. ПДВ про виготовлення 6 180 тис. рекламних листівок (а.с. 153 Том I);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 31.07.2014 (а.с. 152 Том I).

За договором з ТОВ «Компанія БТС» (виконавець) від 02.06.2014 № 6/23:

- Додаток № 1 від 02.06.2014 до договору від 02.06.2014 № 6/23 про виготовлення 6 500 тис. рекламних листівок (а.с. 159 Том I);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 25.06.2014 № 37 на загальну суму 56 160,00 грн. в т.ч. 9 360,00 грн. ПДВ про виготовлення 6 500 тис. рекламних листівок (а.с. 160 Том I);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 30.06.2014 (а.с. 162 Том I);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 29.07.2014 на загальну суму 57 905,28 грн. в т.ч. 9 650,88 грн. ПДВ про виготовлення 6 720 тис. рекламних листівок (а.с. 162 Том I);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 31.07.2014 (а.с. 163 Том I);

За договором з ТОВ «Компанія БТС» (виконавець) від 02.06.2014 № 6/24:

- Додаток № 1 від 02.06.2014 до договору від 02.06.2014 № 6/24 про виготовлення 6 700 тис. рекламних листівок (а.с. 168 Том I);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 25.06.2014 № 38 на загальну суму 57 888,00 грн. в т.ч. 9 648,00 грн. ПДВ про виготовлення 6 700 тис. рекламних листівок (а.с. 169 Том I);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 30.06.2014 (а.с. 170 Том I);

За договором з ТОВ «Компанія БТС» (виконавець) від 02.06.2014 № 6/25:

- Додаток № 1 від 02.06.2014 до договору від 02.06.2014 № 6/25 про виготовлення 4 800 тис. рекламних листівок (а.с. 175 Том I);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 25.06.2014 № 31 на загальну суму 41 472,00 грн. в т.ч. 6 912,00 грн. ПДВ про виготовлення 4 800 тис. рекламних листівок (а.с. 176 Том I);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 30.06.2014 (а.с. 177 Том I);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 29.07.2014 на загальну суму 59 788,80 грн. в т.ч. 9 964,00 грн. ПДВ про виготовлення 6 920 тис. рекламних листівок (а.с. 178 Том I);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 31.07.2014 (а.с. 179 Том I);

За договором з ТОВ «Компанія БТС» (виконавець) від 02.06.2014 № 6/26:

- Додаток № 1 від 02.06.2014 до договору від 02.06.2014 № 6/26 про виготовлення 3 000 тис. рекламних листівок (а.с. 184 Том I);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 25.06.2014 № 32 на загальну суму 25 920,00 грн. в т.ч. 4 320,00 грн. ПДВ про виготовлення 3 000 тис. рекламних листівок (а.с. 185 Том I);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 30.06.2014 (а.с. 186 Том I);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 29.07.2014 на загальну суму 36 270,72 грн. в т.ч. 6 045,12 грн. ПДВ про виготовлення 4 198 тис. рекламних листівок (а.с. 187 Том I);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 31.07.2014 (а.с. 188 Том I);

- Додаток № 3 від 02.06.2014 до договору від 02.06.2014 № 6/26 про виготовлення 20 000 тис. рекламних листівок (а.с. 189 Том I);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 30.10.2014 № ОУ-0000813 на загальну суму 172 800,00 грн. в т.ч. 28 800,00 грн. ПДВ про виготовлення 20 000 тис. рекламних листівок (а.с. 190 Том I);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 31.10.2014 (а.с. 191 Том I).

Відповідно до змісту Акта перевірки, позивачем до перевірки за вказаними договорами, були надані наступні податкові накладні: від 30.10.2014 № 23 на загальну суму 172 800 грн. у т.ч. 28 800 грн. ПДВ; від 30.05.2014 № 84 на загальну суму 190 080 грн. у т.ч. 31 680 грн. ПДВ; від 25.04.2014 № 18 на загальну суму 207 360 грн. у т.ч. 34 560 грн. ПДВ; від 28.03.2014 № 20 на загальну суму 216 000 грн. у т.ч. 36 000 грн. ПДВ; від 25.06.2014 № 35 на загальну суму 43 200 грн. у т.ч. 7 200 грн. ПДВ; від 25.06.2014 № 37 на загальну суму 56 160 грн. у т.ч. 9 360 грн. ПДВ; від 25.06.2014 № 38 на загальну суму 57 888 грн. у т.ч. 9 648 грн. ПДВ; від 25.06.2014 № 31 на загальну суму 41 472 грн. у т.ч. 6 912 грн. ПДВ; від 25.06.2014 № 32 на загальну суму 25 920 грн. у т.ч. 4 320 грн. ПДВ; від 29.07.2014 № 43 на загальну суму 36 270 грн. у т.ч. 6 045,12 грн. ПДВ; від 29.07.2014 № 47 на загальну суму 59 788,8 грн. у т.ч. 9 964,8 грн. ПДВ; від 29.07.2014 № 40 на загальну суму 57 905 грн. у т.ч. 9 650,88 грн. ПДВ; від 29.07.2014 № 34 на загальну суму 53 395,2 грн. у т.ч. 8 899,2 грн. ПДВ.

Також, між позивачем та ТОВ «Компанія БТС» в перевіряємий період було укладено ряд типових договорів на розповсюдження поліграфічної продукції, а саме: від 03.03.2014 № 3/3-14 (а.с. 119-121 Том I), від 02.06.2014 № 6/27 (а.с. 192-194 Том I), № 6/28 (а.с. 198-200 Том I).

Відповідно до пункту 1.1 вказаних договорів, замовник доручає, а виконавець зобовязується розповсюдити продукцію на станціях метро міста Києва.

Виконавець зобовязується виконати роботу, зазначену в договорі, своїми силами (пункту 1.2 договорів).

Загальнв вартість договору вказана в Додатках, які є невідємною частиною вказаного договору (пункт 2.2 договорів).

Форма розрахунку: перерахунку грошових коштів в Національній валюті України на розрахунковий рахунок виконавця, протягом 90 днів з моменту підписання Акта виконаних послуг (можлива передоплата), або шляхом видачі звичайного векселя (пункт 3.1 договорів).

Закінчення надання послуг за вказаним договором оформлюється Актом приймання передачі наданих послуг, який має бути оформлений протягом трьої днів з дня закінчення наданих послуг (пункт 4.1 договорів).

Відповідно до пункту 6.3 виконавець має право без згоди замовника, передавати виконання всіх або частини своїх обовязків по даному договору третім особам.

На підтвердження реальності виконання умов вказаних договорів та правомірності віднесення сплачених сум ПДВ в ціні товару/послуг до податкового кредиту та визначення суми витрат позивачем було надано працівникам контролюючого органу при перевірці та суду під час розгляду справи, наступні документи:

За договором з ТОВ «Компанія БТС» (виконавець) від 03.03.2014 № 3/3-14:

- Додаток № 1 від 03.03.2014 до договору від 03.03.2014 (а.с. 124 Том I);

- Акт передачі прийому від 28.03.2014 про передачу 25 000 листівок для подальшого розповсюдження на станціях метро міста Києва, а саме: Берестейська, Нивки, Харківська, Дарниця, ОСОБА_4, Мінська, Оболонь, Петрівка, Святошино, Акаммістечко, Позняки, Осокорки, Вокзальна (а.с. 122 Том I);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 31.03.2014 № 34 на загальну суму 112 000 грн. в т.ч. 18 666,67 грн. ПДВ (а.с. 123 Том I);

- Додаток № 2 від 01.04.2014 до договору від 03.03.2014 (а.с. 127 Том I);

- Акт передачі прийому від 25.04.2014 про передачу 24 000 листівок для подальшого розповсюдження на станціях метро міста Києва, а саме: Берестейська, Нивки, Харківська, Дарниця, ОСОБА_4, Мінська, Оболонь, Петрівка, Святошино, Акаммістечко, Позняки, Осокорки, Вокзальна (а.с. 130 Том I);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 30.04.2014 № 31 на загальну суму 107 5200 грн. в т.ч. 17 920,67 грн. ПДВ (а.с. 128 Том I);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 30.04.2014;

- Додаток № 3 від 01.04.2014 до договору від 03.03.2014 (а.с. 131 Том I);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 30.05.2014 № 85 на загальну суму 98 560 грн. в т.ч. 16 426,67 грн. ПДВ про розповсюдження 22 000 листівок на станціях метро міста Києва, а саме: Берестейська, Нивки, Харківська, Дарниця, ОСОБА_4, Мінська, Оболонь, Петрівка, Святошино, Акаммістечко, Позняки, Осокорки, Вокзальна (а.с. 132 Том I);

За договором з ТОВ «Компанія БТС» (виконавець) від 02.06.2014 № 6/27:

- Додаток № 1 від 02.06.2014 до договору від 02.06.2014 про розповсюдження 13 000 рекламних листівок на станціях метро міста Києва, а саме: Берестейська, Харківська, Мінська (а.с. 195 Том I);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 30.06.2014 № 347 на загальну суму 57 600 грн. в т.ч. 9 600,00 грн. ПДВ (а.с. 196 Том I);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 30.06.2014 (а.с. 197 Том I);

За договором з ТОВ «Компанія БТС» (виконавець) від 02.06.2014 № 6/28:

- Додаток № 1 від 02.06.2014 до договору від 02.06.2014 № 6/28 про розповсюдження 13 000 рекламних листівок на станціях метро міста Києва, а саме: Петрівка, Видубичі, Святошино, Акаммістечко (а.с. 201 Том I);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 30.06.2014 № 344 на загальну суму 58 884 грн. в т.ч. 9 814,00 грн. ПДВ (а.с. 202 Том I);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 31.07.2014 (а.с. 203 Том I);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 30.06.2014 на загальну суму 89 600 грн. в т.ч. 17 920,00 грн. ПДВ про розповсюдження поліграфічної продукції рекламних листівок у кількості 24000 шт. на станціях метро міста Києва, а саме: Берестейська, Нивки, Харківська, Дарниця, ОСОБА_4, Мінська, Оболонь, Петрівка, Святошино, Акаммістечко, Позняки, Осокорки, Вокзальна (а.с. 204 Том I);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 31.07.2014 (а.с. 205 Том I);

- Додаток № 3 від 01.10.2014 до договору від 02.06.2014 № 6/28 про розповсюдження 20 000 рекламних листівок на станціях метро міста Києва, а саме: Берестейська, Нивки, Харківська, Дарниця, ОСОБА_4, Мінська, Оболонь, Петрівка, Святошино, Акаммістечко, Позняки, Осокорки, Вокзальна (а.с. 206 Том I);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 31.10.2014 № ОУ-0000814 на загальну суму 89 600 грн. в т.ч. 14 933,33 грн. ПДВ (а.с. 207 Том I);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 31.10.2014 (а.с. 208 Том I).

Відповідно до змісту Акта перевірки, позивачем до перевірки за вказаними договорами, були надані наступні податкові накладні: від 31.10.2014 № 54 на загальну суму 89 600 грн. в т.ч. ПДВ 14 933,33 грн., від 31.07.2014 № 95 на загальну суму 107 520 грн. в т.ч. 17 920 грн. ПДВ, від 30.05.2014 № 85 на загальну суму 98 560 грн. в т.ч. 16 426,67 грн. ПДВ, від 30.04.2014 на загальну суму 107 520 грн. в т.ч. 17 920 ПДВ, від 31.03.2014 № 34 на загальну суму 112 000 грн. в т.ч. 93 333,33 грн. ПДВ, від 30.06.2014 № 347 на загальну суму 57 600 грн. в т.ч. 9 600 грн. ПДВ, від 30.06.2014 № 344 на загальну суму 58 884 в т.ч. 9 814 грн.

В Акті перевірки також зазначено, що суми за вказаними податковими накладними включені позивачем до складу податкового кредиту, а саме: квітень 2014 76 000 грн., травень 2014 77 632 грн., червень 2014 103 854 грн., липень 2014 85 800 грн., жовтень 2014 62 233 грн.

На підставі вказаних господарських операцій і бухгалтерських документів позивачем до складу витрат віднесено суму у розмірі 2 432 430 грн. (Декларація з податку на прибуток підприємств за 2014 рік).

Також позивачем надані пояснення, що розрахунки за надані послуги відповідно до вказаних договорів, відбувались у вексельній формі, що не заперечується Актом перевірки, а навпаки підтверджується ним.

Так в Акті перевірки зазначено, що позивачем до перевірки надано наступні Акти прийому передачі векселів: від 15.01.2015 № 2373293 на суму 218 180,22 грн., № 2373294 на суму 27 728,00 грн., № 2782021 на суму 48 000,00 грн., № 2373299 на суму 111 000,00 грн., № 2373296 на суму 57 000,00 грн., № 2373297 на суму 58 200,00 грн., № 2373295 на суму 256 004,00 грн. Загальна сума розрахунків на підставі векселів 776 112,2 грн (а.с. 37-38 Том I).

Крім того, відповідно до даних Акта перевірки, виписані на адресу ТОВ «Компанія БТС» векселя погашені, а відповідно до бухгалтерського рахунку 631 «Розрахунки з постачальниками» у позивача станом на 30.04.2015 відсутня дебіторська/кредиторська заборгованість перед ТОВ «Компанія БТС».

Також суд зазначає, що між позивачем та ТОВ «Тоніс ЛТД» (виконавець) у перевіряємий період були укладені аналогічні за предметом та умовами договора, що і з ТОВ «Компанія БТС», а саме: договір на надання клірингових послуг від 03.11.2014 № 7/11-14 (а.с. 82-83 Том II); договір на виготовлення поліграфічної продукції від 03.11.2014 № 5/11-14 (а.с. 65-66 Том II); договір на розповсюдження поліграфічної продукції від 03.11.2014 № 6/11-14 (а.с. 48-49 Том II).

Так, позивачем під час проведення перевірки та під час розгляду даної справи в суді на підтвердження реальності вказаних договорів, були надані наступні документи:

На підтвердження реальності договору від 03.11.2014 № 7/11-14 позивачем було надано, наступні документи:

- Специфікація № 1 (а.с. 83 Том II);

- Додаток № 1 до договору (а.с. 84 Том II);

- Акт приймання передачі виконаних робіт (надання послуг) від 30.10.2014 № 0000009 на загальну суму 167 400, 00 грн. (а.с. 85 Том II);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 30.11.2014 (а.с. 86 Том II);

- Додаток № 2 до договору (а.с. 87 Том II);

- Акт приймання передачі виконаних робіт (надання послуг) від 31.12.2014 № 0000047 на загальну суму 182 400, 00 грн. (а.с. 88 Том II);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 31.12.2014 (а.с. 89 Том II);

- Додаток № 3 до договору (а.с. 90 Том II);

- Акт приймання передачі виконаних робіт (надання послуг) від 30.01.2015 № 0000015 на загальну суму 222 720, 00 грн. (а.с. 91 Том II);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 31.01.2015 (а.с. 92 Том II);

- Податкові накладні від 30.11.2014 № 9 на загальну суму 167 400 грн. в т.ч. ПДВ 27 900 грн., від 31.12.2014 № 15 на загальну суму 182 400 грн. в т.ч. ПДВ 30 400 грн., від 30.01.2015 № 15 на загальну суму 222 720 грн. в т.ч. ПДВ 37 120 грн. (а.с. 29 Том I).

На підтвердження реальності договору від 03.11.2014 № 5/11-14 позивачем було надано, наступні документи:

- Додаток № 1 від 03.11.2014 до договору від 03.11.2014 № 5/11-14 про виготовлення 22 000 тис. рекламних листівок (а.с. 67 Том II);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 27.11.2014 № ТО-0000001 на загальну суму 190 080 грн. в т.ч. 31 680 грн. ПДВ про виготовлення 22 000 тис. рекламних листівок (а.с. 68 Том II);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 30.11.2014 (а.с. 69 Том II);

- Додаток № 2 від 03.11.2014 до договору від 03.11.2014 № 5/11-14 про виготовлення 20 000 тис. рекламних листівок (а.с. 70 Том II);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 30.12.2014 № ТО-0000036 на загальну суму 172 800 грн. в т.ч. 28 800 грн. ПДВ про виготовлення 20 000 тис. рекламних листівок (а.с. 71 Том II);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 31.12.2014 (а.с. 72 Том II);

- Додаток № 3 від 03.11.2014 до договору від 03.11.2014 № 5/11-14 про виготовлення 27 000 тис. рекламних листівок (а.с. 73 Том II);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 28.01.2015 № ТО-0000006 на загальну суму 233 280 грн. в т.ч. 38 880 грн. ПДВ про виготовлення 27 000 тис. рекламних листівок (а.с. 74 Том II);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 31.01.2015 (а.с. 75 Том II);

- Додаток № 5 від 02.03.2015 до договору від 03.11.2014 № 5/11-14 про виготовлення 21 000 тис. рекламних листівок (а.с. 79 Том II);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 26.03.2015 № ТО-0000055 на загальну суму 181 440 грн. в т.ч. 30 240 грн. ПДВ про виготовлення 21 000 тис. рекламних листівок (а.с. 80 Том II);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 31.03.2015 (а.с. 81 Том II);

- податкові накладні від 27.11.2014 № 1 на загальну суму 158 400 грн. в т.ч. 31 680 грн. ПДВ, від 30.12.2014 № 4 на загальну суму 172 800 грн. в т.ч. 28 800 грн. ПДВ, від 28.01.2015 № 6 на загальну суму 233 280 грн. в т.ч. 38 880 грн. ПДВ, від 26.02.2014 № 3 на загальну суму 224 640 грн. в т.ч. 37 440 грн. ПДВ, від 02.03.2015 № 2 на загальну суму 181 440 грн. в т.ч. 30 240 грн. ПДВ;

На підтвердження реальності договору від 03.11.2014 № 6/11-14 позивачем було надано, наступні документи:

- Додаток № 1 від 03.11.2014 до договору від 03.11.2014 № 6/11-14 про розповсюдження 22 000 рекламних листівок на станціях метро міста Києва, а саме: Берестейська, Нивки, Харківська, Дарниця, ОСОБА_4, Мінська, Оболонь, Петрівка, Святошино, Акаммістечко, Позняки, Осокорки, Вокзальна (а.с. 50 Том II);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 30.10.2014 № ОУ-0000008 на загальну суму 99 000,00 грн. в т.ч. 16 500,00 грн. ПДВ про розповсюдження 22 000 тис рекламних листівок (а.с. 51 Том II);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 30.11.2014 (а.с. 52 Том II);

- Додаток № 2 від 03.11.2014 до договору від 03.11.2014 № 6/11-14 про розповсюдження 20 000 рекламних листівок на станціях метро міста Києва, а саме: Берестейська, Нивки, Харківська, Дарниця, ОСОБА_4, Мінська, Оболонь, Петрівка, Святошино, Акаммістечко, Позняки, Осокорки, Вокзальна (а.с. 53 Том II);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 31.12.2014 № ОУ-0000046 на загальну суму 90 000,00 грн. в т.ч. 15 000,00 грн. ПДВ про розповсюдження 20 000 тис рекламних листівок (а.с. 54 Том II);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 31.12.2014 (а.с. 55 Том II);

- Додаток № 3 від 03.01.2015 до договору від 03.11.2014 № 6/11-14 про розповсюдження 27 000 рекламних листівок на станціях метро міста Києва, а саме: Берестейська, Нивки, Харківська, Дарниця, ОСОБА_4, Мінська, Оболонь, Петрівка, Святошино, Акаммістечко, Позняки, Осокорки, Вокзальна (а.с. 56 Том II);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 30.01.2015 № ТО-0000014 на загальну суму 121 500,00 грн. в т.ч. 20 250,00 грн. ПДВ про розповсюдження 27 000 тис рекламних листівок (а.с. 57 Том II);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 31.01.2015 (а.с. 58 Том II);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 27.02.2015 № ТО-0000037 на загальну суму 117 360,00 грн. в т.ч. 19 560,00 грн. ПДВ згідно Акта перевірки (а.с. 27 Том I);

- Додаток № 5 від 02.03.2015 до договору від 03.11.2014 № 6/11-14 про розповсюдження 21 000 рекламних листівок на станціях метро міста Києва, а саме: Берестейська, Нивки, Харківська, Дарниця, ОСОБА_4, Мінська, Оболонь, Петрівка, Святошино, Акаммістечко, Позняки, Осокорки, Вокзальна (а.с. 62 Том II);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 31.03.2015 № ТО-0000058 на загальну суму 94 800 грн. в т.ч. 15 800 грн. ПДВ про розповсюдження 21 000 тис рекламних листівок (а.с. 63 Том II);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 31.03.2015 (а.с. 64 Том II);

- Податкові накладні від 30.11.2014 № 8 на загальну суму 99 000 грн. в т.ч. 16 500 грн. ПДВ, від 31.12.2014 № 14 на загальну суму 90 000 грн. в т.ч. 15 000 грн. ПДВ, від 30.01.2015 № 14 на загальну суму 121 500 грн. в т.ч. 20 250 грн. ПДВ, від 27.02.2015 № 6 на загальну суму 117 360 в т.ч. 19 560 грн. ПДВ, від 31.03.2015 № 5 на загальну суму 94 800 грн. в т.ч. 15 800 ПДВ.

В Акті перевірки також зазначено, що вказані суми по зазначеним податковим накладним включено до складу податкового кредиту позивача.

На підставі вказаних господарських операцій і бухгалтерських документів позивачем до складу витрат віднесено суму у розмірі 7 541 грн. (Декларація з податку на прибуток підприємств за 2014 рік).

Під час перевірки встановлено та зазначено в Акті перевірки, що розрахунки між підприємствами здійснювались в безготівковій формі, а також, що згідно бухгалтерського рахунку 631 «Розрахунки з постачальниками» у позивача станом на 30.04.2015 існує кредиторська заборгованість у розмірі 239 665,60 грн. (а.с. 29 Том I).

Між позивачем та ТОВ «КВП Спецбуд» (виконавець) у період за який здійснено перевірку також були укладені аналогічні за предметом та умовами договора, що і з ТОВ «Компанія БТС», а саме: договір на виготовлення поліграфічної продукції від 05.08.2014 № 8/2-14 (а.с. 1-4 Том II); договір на розповсюдження поліграфічної продукції від 05.08.2014 № 8/3-14 (а.с. 12-14 Том II).

Так, позивачем під час проведення перевірки та під час розгляду даної справи в суді на підтвердження реальності вказаних договорів, були надані наступні документи:

На підтвердження реальності договору від 05.08.2014 № 8/2-14 позивачем було надано, наступні документи:

- Додаток № 1 від 05.08.2014 до договору від 05.08.2014 № 8/2-14 про виготовлення 25 000 тис. рекламних листівок (а.с. 5 Том II);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 30.08.2014 № ОУ-0000009 на загальну суму 40 608 грн. в т.ч. 6 768 грн. ПДВ про виготовлення 4 700 тис. рекламних листівок (а.с. 6 Том II);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 31.08.2014 № ОУ-0000022 на загальну суму 175 392 грн. в т.ч. 29 232 грн. ПДВ про виготовлення 20 300 тис. рекламних листівок (а.с. 7 Том II);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 31.08.2014 (а.с. 8 Том II),

- Додаток № 2 від 01.09.2014 до договору від 05.08.2014 № 8/2-14 про виготовлення 22 000 тис. рекламних листівок (а.с. 9 Том II);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 29.07.2014 на загальну суму 190 080 грн. в т.ч. 31 680 грн. ПДВ про виготовлення 22 000 тис. рекламних листівок (а.с. 10 Том II);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 30.09.2014 (а.с. 188 Том II);

- Податкові накладні від 30.08.2014 № 7 на загальну суму 40 608 грн. в т.ч. 6 768 грн. ПДВ, від 31.08.2014 № 20 на загальну суму 175 392 грн. у т.ч. 29 232 грн. ПДВ, від 30.09.2014 № 6 на загальну суму 190 080,00 грн. у т.ч. 31 680 грн. ПДВ (а.с. 22, 23, 27 Том II);

На підтвердження реальності договору від 05.08.2014 № 8/3-14 позивачем було надано, наступні документи:

- Додаток № 1 від 05.08.2014 до договору від 05.08.2014 № 8/3-14 про розповсюдження 25 000 рекламних листівок на станціях метро міста Києва, а саме: Берестейська, Нивки, Харківська, Дарниця, ОСОБА_4, Мінська, Оболонь, Петрівка, Святошино, Акаммістечко, Позняки, Осокорки, Вокзальна (а.с. 15 Том II);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 31.08.2014 № ОУ-0000023 на загальну суму 90 944 грн. в т.ч. 15 157,33 грн. ПДВ про розповсюдження 20 300 тис рекламних листівок (а.с. 16 Том II);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 30.08.2014 № ОУ-0000010 на загальну суму 21 056,00 грн. в т.ч. 3 509,33 грн. ПДВ про розповсюдження 4 700 тис рекламних листівок (а.с. 17 Том II);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 31.08.2014 (а.с. 18 Том II);

- Додаток № 2 від 01.09.2014 до договору від 05.08.2014 № 8/3-14 про розповсюдження 22 000 рекламних листівок на станціях метро міста Києва, а саме: Берестейська, Нивки, Харківська, Дарниця, ОСОБА_4, Мінська, Оболонь, Петрівка, Святошино, Акаммістечко, Позняки, Осокорки, Вокзальна (а.с. 19 Том II);

- Акт передачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 30.09.2014 на загальну суму 98 560,00 грн. в т.ч. 16 426,67 грн. ПДВ про розповсюдження 22 000 тис рекламних листівок (а.с. 20 Том II);

- Акт звірки взаємних розрахунків від 30.09.2014 (а.с. 21 Том II);

- Податкові накладні від 30.08.2014 № 8 на загальну суму 21 056,00 грн. в т.ч. 3 509,33 грн. ПДВ, від 31.08.2014 № 21 на загальну суму 90 944,00 грн. в т.ч. 15 157,33 грн. ПДВ, від 30.09.2014 № 7 на загальну суму 98 560,00 грн. у т.ч. 16 426,67 грн. ПДВ (а.с. 24, 25, 26 Том II).

Також суд зазначає, що між позивачем та ТОВ «КВП Девелопмент» (виконавець) у перевіряємий період був укладений аналогічний за предметом та умовами договір про надання клірингових послуг, що і з ТОВ «Компанія БТС», а саме: договір від 03.11.2014 № 7/11-14.

Відповідно до Акта перевірки за договором з ТОВ «КВП Девелопмент» від 03.11.2014 № 7/11-14 позивачем до перевірки було надано наступні документи: Специфікацію № 1, Акт приймання передачі виконаних робіт (надання послуг) від 30.09.2014 на загальну суму без ПДВ 162 500, 00 грн. ( + ПДВ 32 500,00 грн.), податкову накладну від 30.09.214 № 10 на загальну суму 195 000,00 грн. з ПДВ (а.с. 40-41 Том I).

Відповідачем в Акті зазначається, що сума по зазначеній податковій накладній включена позивачем до складу податкового кредиту підприємств за вересень 2014 у сумі 32 500, 00 грн., а до складу витрат віднесено суму у розмірі 162 500 грн. (Декларація з податку на прибуток підприємств за 2014 рік).

Крім того, відповідачем в Акті не заперечується, а навпаки підтверджується, що розрахунки між підприємствами здійснювались в безготівковій формі, а також, що згідно бухгалтерського рахунку 631 «Розрахунки з постачальниками» дебіторська/кредиторська заборгованість станом на 30.04.2015 відсутня.

Однак, податковий орган в Акті перевірки обґрунтовуючи свої висновки стосовно не підтвердження реальності господарських операцій за вказаними договорами посилається, як на основну підставу не на первинні бухгалтерські документи, що вказані вище, а на той факт, що позивачем до перевірки не надано первинних документів (щодо доставки (товарно-транспортні накладні, довіреності на отримання товару), оприбуткування/ видачі, залишків ТМЦ (листівок) та відображення даної операції в бухгалтерському обліку (накладних на переміщення, актів на списання/оприбуткування листівок,) накази (ів) про проведення безкоштовної роздачі листівок, кошторису витрат, програми проведення роздачі листівок, звітів, щодо впливу (збільшення/зменшення) обсягів по реалізації послуг з здачі в оренду приміщень у звязку із залученням послуг по роздачі та виготовленню поліграфічної продукції).

Крім того, відповідач зазначив, що вказані документи запитувались у позивача письмовим запитом, однак не були надані контролюючому органу.

З даного приводу, представником позивача були надані пояснення, що ніякого письмового запиту про надання додаткових документів до ТОВ «Візігот» не надходило. До перевірки, були надані всі документи, що передбачені вказаними договорами та на підставі яких відповідно до чинного законодавства України формуються суми витрат та сума податкового кредиту, що і підтверджується самим Актом перевірки.

У вою чергу, суд зазначає, що представнику позивача був наданий час для надання суду зазначеного запиту про надання документів на який він посилався у своїй доповіді, водночас відповідачем вказаний документ суду надано не було.

Також, суд зазначає, що відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997р. товарно - транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно із п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку витрат платників податку та формування сум податкового кредиту, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно - транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно - матеріальних цінностей. (Вказана правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.06.2012 № К-27230/10).

Крім того, відповідно до листа Вищого адміністративного суду від 01.11.2011 року № 1936/11/13-11 «… сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобовязаннях платника податків у звязку з його господарською діяльністю мали місце».

Враховуючи зміст листа Вищого адміністративного суду від 01.11.2011 року № 1936/11/13-11 та той факт, що вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку витрат платників податку та формування сум податкового кредиту, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників), суд дійшов висновку що надані позивачем до перевірки документи є достніми доказами на підтвердження виконання послуг по укладеним договорам.

Стосовно посилань відповідача на той факт, що на балансі підприємства та згідно документів, що підтверджують наявність приміщень - тротуари не значаться, крім того не можливо встановити конкретний перелік визначених підсобних приміщень. Аналізом умов договорів на здачу в оренду приміщень орендарям (реалізацію послуг) не встановлено передбачення умов оплати (розрахунків) за прибирання орендованих площ. У звязку з чим відповідач не зміг встановити пов'язаність даних витрат (кредиту) з господарською діяльністю ТОВ «Візігот», суд зазначає наступне.

Так, представником позивача, були надані пояснення, що основним видом його діяльності, є здача приміщень в оренду.

На підтвердження наявності у позивача приміщень, що здаються в оренду, представником позивача був наданий суду договір купівлі продажу частини нежитлових будівель від 23.04.2009, відповідно до якого позивач придбав у ВАТ «Київська компанія оптового ринку» нежитлові приміщення. Загальною площею 3 010,3 кв.м., що розташовані за адресою: Київська область, Києво Святошинський район, м. Вишневе, вул. Промислова, буд. 5 (а.с. 82-88 Том III).

Крім того, суд зазначає, що контролюючий орган в Акті перевірки не заперечує проти наявності у позивача вказаних площ, а навпаки це підтверджує (а.с. 30, 39 Том I).

Також, позивачем зазначено, що його контрагентами по спірним операціям здійснювалось прибирання (надання клірингових послуг) тротуарів, якими оточені приміщення ТОВ «Візігот» та які є площами загального користування і в оренду окремо не здаються, однак за умовами договорів оренди приміщень, що здаються в оренду позивачем, орендна плата включає платежі, повязані із утриманням обєкта оренди (в тому числі із здійснення при необхідності, прибирання (клінінгу) будівель і споруд (в тому числі площ загального користування), в яких розташований обєкт оренди).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач дійшов безпідставних висновків, що позивач не має тротуарів, які потрібно прибирати.

Стосовно тверджень відповідача, що контрагент позивача ТОВ «Тоніс ЛТД» визнано банкрутом, суд зазначає наступне, як вбачається з Спеціального витягу з ЄДРПОУ зробленого судом щодо ТОВ «Тоніс ЛТД», діяльність вказаного товариства припинено 28.10.2015 на підставі судового рішення Господарського суду Чернігівської області про визнання юридичної особи банкрутом від 22.10.2015 по справі № 927/847/15 (а.с. 99-104 Том II).

Також в матеріалах справи міститься надана позивачем ОСОБА_5 з ЄДРПОУ щодо ТОВ «Тоніс ЛТД» станом на 05.05.2014, відповідно до змісту якої, жодних причин важати, що діяльність товариства припинена не має (а.с. 93-94 Том III).

Крім того, позивачем надано суду Витяг з з реєстру платників податку на додану вартість № 194, згідно з яким ТОВ «Тоніс ЛТД» 01.07.2014 зареєстровано платником податку на додану вартість (а.с. 99-104 Том III).

Враховуючи викладене, та той факт, що останні господарські операції між позивачем та ТОВ «Тоніс ЛТД» відбувались 31.03.2015, суд дійшов висновку, що посилання відповідача на банкрутство ТОВ «Тоніс ЛТД» при прийнятті судом рішення по суті до уваги не беруться.

Також суд не погоджується з твердженнями відповідача, що контрагент позивача не міг надавати послуги/роботи за вказаними договорами, оскільки його основним видом діяльності є «оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням», оскільки виходячи зі змісту вказаного Витягу з ЄДРПОУ, видами діяльності ТОВ «Тоніс ЛТД», поміж зазначеного відповідачем є код 18.13 виготовлення друкарських форм і надання інших поліграфічних послуг, код 81.21 загальне прибирання будинків, 73.11 рекламні агентства (а.с. 100 Том II).

Стосовно посилань відповідача на кримінальне провадження № 0000259 що внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2014 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України та в рамках якого проведено допит директора ТОВ «Тоніс ЛТД» ОСОБА_2, який повідомив, що зареєстрував вказане підприємство за грошову винагороду в розмірі 300 грн., без мети здійснення та ведення фінансово господарської діяльності, на підставі яких відповідач дійшов висновку про відсутність факту здійснення вказаних фінансово-господарських операцій позивача з ТОВ «Тоніс ЛТД», суд зазначає наступним.

З метою підтвердження або спростування доводів відповідача про номінальне керівництво директором ТОВ «Тоніс ЛТД» очолюваного ним підприємства, суд ухвалою від 06.09.2016 викликав для допиту у якості свідка засновника ТОВ «Тоніс ЛТД» ОСОБА_2, однак судова повістка, що надсилалась ОСОБА_2 повернулась до суду з відміткою підприємства звязку «за вказаною адресою не проживає».

Відповідно до частини четвертої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Проте це не означає, що суд зобовязаний взяти на себе тягар доказування та проведення перевірки контрагентів позивача замість сторони у справі субєкта владних повноважень у відносинах з юридичною чи фізичною особою.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Водночас частиною четвертою статті 72 КАС України вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Наведеними нормами КАС України встановлені преюдиційні обставини, тобто ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили. Зазначені преюдиційні обставини є підставами для звільнення від доказування.

Отже, за змістом частини першої статті 72 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Диспозиція ч. 4 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України на відміну від норми частини першої цієї статті, прямо вказує на те, що обов'язковими для суду, який розглядає справу, є вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок. Така обов'язковість поширюється лише на те питання, чи мало місце певне діяння та чи вчинене воно особою, щодо якої постановлено відповідний вирок або прийнято постанову.

Отже, обов'язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку в кримінальній справі чи постанові у справі про адміністративний проступок, щодо часу, місця та об'єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі.

Разом з тим, доказів винесення вироку у кримінальній справі чи направлення обвинувального вироку до суду стосовно ТОВ «Тоніс ЛТД», матеріали справи не містять.

Крім того, суд зазначає, що статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» визначено: якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то вони вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до цього реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні, за винятком випадків, коли вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

За таких обставин отримувач послуг (позивач) не може нести відповідальність ані за несплату податків надавачем таких послуг, ані за можливу недостовірність відомостей про нього, наведених у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

При цьому платник податкуів не має можливості встановлювати автентичність та приналежність підписів на кожному документі, представленому контрагентом, а також проводити почеркознавчу експертизу під час здійснення підприємницької діяльності; на нього не може бути покладено надмірний тягар доказування своєї добросовісності, як зазначено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 29.01.2014 № К/9991/81114/11.

Судом враховано, що лише встановлення у ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями контрагента може слугувати підставою для висновку про неправомірне формування ним витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Така позиція узгоджується з висновками Вищого адміністративного суду викладеними в ухвалі від 18 квітня 2016 у справі К/800/236/14, постанові від 08 серпня 2016 р. у справі № К/800/21948/14, ухвалі від 15 вересня 2016 у справі №К/800/4995/16 тощо.

За відсутності доказів, які б свідчили про існування змови підприємства з його постачальниками по ланцюгу, здійснення ними узгоджених, взаємозалежних, не обумовлених ринковими механізмами дій, які керовані єдиним органом або особою з метою досягнення вигідних для одного з суб'єктів результатів у сфері оподаткування, право позивача на формування податкового кредиту та валових витрат не може ставитися у залежність від діяльності цих постачальників по ланцюгу, тобто третіх осіб. Така позиція узгоджується з висновками Вищого адміністративного суду, висловленими, зокрема, в ухвалі від 03.12.2014 року по справі № К/800/11278/14, в ухвалі від 17.12.2014 року по справі № К/800/23862/14, в ухвалі від 17.12.2015 року по справі № К/9991/55328/12.

У даному ж випадку суд відзначає відсутність належних та достатніх доказів, які би свідчили чи то про спільну та свідому участь позивача разом із недобросовісними платниками податків у схемах, пов'язаних із ухиленням від оподаткування, чи то хоча би про його обізнаність із такою протиправною діяльністю своїх контрагентів до вступу в господарські правовідносини з такими особами, у звязку з чим суд дійшов висновку, що висновки податкового органу засновані на припущеннях відповідача про порушення норм податкового законодавства контрагентом позивача, що ґрунтується виключно на оцінці непрямих доказів.

Під час розгляду справи, відповідач не спростував тверджень позивача про реальність вказаних договорів, у звязку з чим, суд дійшов висновку, що господарські операції між позивачем та ТОВ «Тоніс ЛТД» мали реальний характер, що підтверджується належними документами.

Стосовно тверджень відповідача, що контрагент позивача ТОВ «КВП Спецбуд» має стан 9 «направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням», суд зазначає наступне, як вбачається з Спеціального витягу з ЄДРПОУ зробленого судом щодо ТОВ «КВП Спецбуд», станом на 31.08.2014 відомості про ТОВ «КВП Спецбуд» - підтверджені (а.с. 100 Том II).

Також суд не погоджується з твердженнями відповідача, що контрагент позивача не міг надавати послуги/роботи за вказаними договорами, оскільки його основним видом діяльності є «підготовчі роботи на будівельному майданчику», оскільки виходячи зі змісту вказаного Витягу з ЄДРПОУ, видами діяльності ТОВ «КВП Спецбуд», поміж зазначеного відповідачем є код 18.13 виготовлення друкарських форм і надання інших поліграфічних послуг.

Крім того, відповідно до Витягу з реєстру платників податку на додану вартість № 715 ТОВ «КВП Спецбуд» 05.08.2014 зареєстровано платником податку на додану вартість.

Таким чином, ТОВ «КВП Спецбуд» на час оформлення та проведення господарських операцій з позивачем, мало цивільну правоздатність та було платниками податку на додану вартість, що підтверджується відповідними документами та не було спростовано відповідачем (а.с. 155-157 Том II).

Стосовно спірних господарських операцій позивача з ТОВ «Компанія БТС», суд зазначає, що відповідач обґрунтовуючи висновки Акта перевірки посилається не на первинні бухгалтерські документи складені за операціями, що відбулись, а на проведений аналіз автоматизованої інформаційної системи АС «Податковий Блок», Акта "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Компанія БТС» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями за період з 01.06.2014 по 30.06.2014» від 02.10.2014 № 547/10-13-22-03/38275495. А також на надані під час судового розгляду справи Акт ДПІ Києво-Святошинського району ГУ Міндоходів у Київській області від 27.06.2014 № 300/22-03/38275495 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Компанія БТС» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентом постачальником ТОВ «Франкур» (код за ) та контрагентами покупцями ТОВ «Охоронне агентство «Ніка» (код за ), ТОВ «Шен-Сервіс» (код за ), ТОВ «Гараж ОСОБА_3» (код за ), ТОВ «Пікаділлі» (код за ), ТОВ «ТД «Агротрейд» (код за ) та ТОВ «Логістичний склад № 1» (код за ) за період з 01.03.2014 по 31.03.2014» та Податкову інформацію ДПІ Києво-Святошинського району ГУ Міндоходів у Київській області від 30.10.2014 № 615/10-13-22-03/38275495 «щодо спектру фінансово-господарської діяльності ТОВ «Компанія «БТС» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами постачальниками та з контрагентами покупцями за період з 01.05.2014 по 31.05.2014 та з 01.07.2014 по 31.07.2014», про які не йдеться мова в Акті перевірки на підставі якого були прийняті оскаржувані податкові повідомлення - рішення.

З даного приводу суд зазначає, що відповідно до статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Крім того, зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України", випливає, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Європейський суд та національне законодавство чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Аналогічна правова позиція викладена й в листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 № 1936/11/13-11, в якому зазначено, що оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Крім того, суд зазначає, що ТОВ «Компанія БТС» на час оформлення та проведення господарських операцій з позивачем, мали цивільну правоздатність та були платниками податку на додану вартість, що підтверджується відповідними документами та не було спростовано відповідачем (а.с. 93-95 Том II, а.с. 128-132 Том III).

Також, суд зазначає, що в Акті перевірки відповідачем вказано, що на момент спірних правовідносин позивача з ТОВ «Компанія БТС», у останнього працювало 34 працівника.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження того, що ТОВ «Компанія БТС» не могло на законних підставах здійснювати господарську діяльність з позивачем.

Стосовно тверджень відповідача, що позивач не може формувати витрати та податковий кредит на підставі документів, що були складені внаслідок господарських операцій з ТОВ «КВП Девелопмент», оскільки останнє відповідно до Акта перевірки має стан 65 платник з наступного року (основне місце обліку), суд зазначає наступне.

Як вбачається з наданої позивачем копії Відомості з ЄДРПОУ від 30.07.2014 ТОВ «КВП Девелопмент» зареєстроване, як юридична особа 28.07.2014, в той же час, з підготовленого судом Спеціального витягу з ЄДРПОУ відомості щодо ТОВ «КВП Девелопмент» станом на 30.09.2014 підтверджено (а.с. 108-110 Том II, а.с. 133-134 Том III).

Крім того, в матеріалах справи міститься Витяг з реєстру платників податку на додану вартість № 904 відповідно до якого, ТОВ «КВП Девелопмент» 09.09.2014 зареєстровано платником податку на додану вартість (а.с. 135 Том II).

Також суд не погоджується з твердженнями відповідача, що контрагент позивача не міг надавати послуги/роботи за вказаним договором, оскільки його основним видом діяльності є « 70.22 консультування з питань комерційної діяльності й керування», оскільки виходячи зі змісту спеціального Витягу з ЄДРПОУ, видами діяльності ТОВ «КВП Девелопмент», поміж зазначеного відповідачем є код 81.21 загальне прибирання будинків, (а.с. 108-110 Том II).

Крім того, в матеріалах справи міститься нотаріально завірена заява директора ТОВ «КВП Девелопмент» ОСОБА_6 (а.с. 37 Том ІІІ), в якій він підтверджує, що представники ТОВ «КВП Девелопмент» протягом 2014 року надавали послуги клінінгу, а саме прибирали тротуари на виконання договорів з ТОВ «Візігот», а він особисто приймав участь в усіх операціях, що відбувались і особисто підписував всі складені від імені ТОВ «КВП Девелопмент» первинні документи.

Враховуючи викладене, та той факт, що господарські операції між позивачем та ТОВ «КВП Девелопмент» відбувались в вересні місяці, коли контрагент позивача був платником податку на додану вартість, суд дійшов висновку, що посилання відповідача на безтоварність господарських операцій позивача з «КВП Девелопмент» не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Крім того, суд зазначає, що в обґрунтування економічного змісту господарських операцій за спірними договорами позивача були надані пояснення та документи на їх підтвердження.

Так, позивач зазначив, що одним із видів його господарської діяльності є здача приміщень в оренду і для того, щоб здати в оренду наявні в нього приміщення, ним було укладено спірні договори, а саме для рекламування вказаних приміщень.

На підтвердження чого, позивачем були надані рекламні листівки, які були виготовлені та розповсюджені на підставі спірних договорів.

Крім того, позивачем були надані документи, які підтверджують отримання економічного змісту від проведених господарських операцій (а.с. 56-81 Том III).

У свою чергу, відповідач дані відомості не спростував та будь-яких доказів на підтвердження обставин викладених в Акті перевірки суду не надав. Так, наприклад, суд ухвалою від 18.07.2016 витребував у податкового органу належним чином засвідчену копію баланса ТОВ "Тоніс ЛТД" на якій відповідач посилався в Акті перевірки. Водночас, вказаний доказ суду наданий не був.

З огляду на зазначене, беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, висновок податкового органу про відсутність реальності правочинів, укладених між позивачем та його контрагентами постачальниками (робіт/послуг), суд вважає безпідставним та таким, що ґрунтується виключно на припущеннях посадових осіб податкового органу.

Таким чином, на момент укладання правочину та його виконання позивачем та його контрагентами, було дотримано усіх вимог чинного законодавства.

В матеріалах справи наявні належним чином засвідчені копії первинних бухгалтерських документів, які дають змогу вважати про реальність здійснення господарської діяльності позивача та його контрагента.

Відтак, у ході судового розгляду справи позивачем спростовано висновки відповідача щодо відсутності реальних операцій, шляхом надання належних та допустимих доказів, які підтверджують факт здійснення господарських операцій за вказаними договорами.

Згідно первинних бухгалтерських документів та податкових накладних позивачем правомірно включено відповідні суми до складу податкового кредиту з податку на додану вартість за відповідні періоди та визначено суми витрат.

Відповідно до статей 11 і 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідач, у свою чергу, жодних доказів на підтвердження правомірності прийнятих оскаржуваних податкових - повідомлень рішень суду не надав. Доводів позивача відповідач належним чином не спростував.

З огляду на зазначене, судом встановлено, що висновки викладені в Акті перевірки не відповідають дійсності, не мають доказової сили за відсутності доведення факту нереальності господарських операцій та є лише носіями певної інформації, яка є суто субєктивною думкою податкових органів.

Частина 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління .

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги не доведеність відповідачем безтоварності операцій за укладеними договорами між позивачем та його контрагентами за перевіряємі періоди; правомірності сформованого податкового кредиту по господарським операціям з контрагентами, віднесеня до витрат сум по таким господарським операціям суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, витрати позивача, повязані зі сплатою судового збору у сумі 31 240 грн. 62 коп., підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Києво - Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області.

Керуючись статтями 11, 14, 69. 70, 71, 128, 158 - 163, 167 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Києво - Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області від 12.10.2015 № НОМЕР_1 та № НОМЕР_6.

3. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Києво - Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Візігот» сплачений ним судовий збір у сумі 31 240 (тридцять одна тисяча двісті сорок) грн. 62 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.