Справа № 205/3973/16-а
Суддя: Федченко В. М.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

01.11.2016 Єдиний унікальний номер 205/3973/16-а
П О С Т А Н ОВ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2016 року
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Федченко В.М.
при секретарі Джурко Ю.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Дніпропетровську рядового поліції Опошнян Аліни Костянтинівни про скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач 23 травня 2016 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому вказав, що 05 квітня 2016 року інспектором роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Дніпропетровську рядовим поліції Опошнян А.К. була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення, а саме порушення ч.3 ст. 122 КУпАП та накладення на позивача штрафу. Позивач вказує, що не згоден з вказаною постановою, оскільки не порушував ПДР України. Позивач просив визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 05.04.2016 року, справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.
Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив суд задовольнити.
Від відповідача надійшла письмова заява разом з письмовими запереченнями, згідно якої просила слухати справу у її відсутність, адміністративну позовну заяву не визнала в повному обсязі та просила відмовити в її задоволенні.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України, державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.
Згідно п.1 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження, зокрема, рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.
В ході судового розгляду встановлено, що постановою серії ПС3 № 020385 від 05 квітня 2016 року, прийнятою інспектором роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Дніпропетровську рядовим поліції Опошнян А.К., на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. (а.с.11).
Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, під час патрулювання 05 квітня 2016 року відповідачем був помічений автомобіль марки Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1 , який здійснив стоянку на перехресті, вулиці Шолом Алейхема та вул. Ширшова в м. Дніпропетровську та здійснив стоянку, створюючи при цьому перешкоду для учасників дорожнього руху, чим порушив вимоги п.15.9 (г) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 122 КУпАП.
Позивач вважає дії відповідача протиправними, а саму постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки постанова складена з порушенням норм законодавства, а обставини, викладені в ній, не відповідають дійсності.
Позивач посилається на порушення відповідачем вимог ст. 280 КУпАП.
Відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначено відповідними статтями КУпАП, а процедура оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженаНаказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.
Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Але, в порушення зазначених вимог закону, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За таких обставин, об`єкт правопорушення в складі адміністративного правопорушення відсутній, що виключає в даному випадку адміністративну відповідальність ОСОБА_1 .
Крім того, частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Викладене, на думку суду, свідчить про фактичну відсутність об`єктивних і беззаперечних доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.
При цьому суд зважає на те, що зазначена вище позиція позивача, у виправдання його дій, не знайшла свого спростування в судовому засіданні.
Враховуючи вищевикладені обставини і висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача по справі.
Зважаючи ж на те, що у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним також закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Відповідно до приписів ст. 293 КУпАП України в разі оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності орган (посадова особа) при перевірки законності та обґрунтованості винесеної постанови може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.
Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутні подія і склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП і тому відповідно до п.1 ч.1 ст.242 КУпАП постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до положень ст. 94 КАС України з бюджетних асигнувань Управління патрульної служби патрульної поліції м.Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені ним у справі судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп.
Керуючись ст.ст. 9-11, 122 ч.1, 247 ч.1п.1 КУпАП, ст. ст. 7, 8, 11, 17, 70, 71, 86, 104, 158, 159, 160-163, 167 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на оскарження постанови інспектора поліції рот №1 батальону №1 Управління патрульної поліції в м. Дніпропетровську рядової поліції Опошнян Аліни Костянтинівни від 05.04.2016 року серії ПСЗ №020385 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.З ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок та поновити йому строк на оскарження постанови від 05.04.2016 року серії ПСЗ №020385 по справі про адміністративне правопорушення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора поліцейського роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську рядової поліції Опошнян Аліни Костянтинівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії ПСЗ №020385 від 05.04.2016 року поліцейського роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську рядової поліції Опошнян Аліни Костянтинівни про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок за скоєння правопорушення, передбаченого ч.З ст.122 КУпАП.

Справу відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (п`ятсот п`ятдесят однієї) гривні 20 копійок.
Постанова суду остаточна і оскарженню не підлягає.
Суддя В.М. Федченко