Справа № 820/2836/16
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 р. Справа № 820/2836/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Тацій Л.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2016р. по справі № 820/2836/16

за позовом ОСОБА_1

до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення - рішення Київської об'єднаної Державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області №236-17 від 30.06.2015 року;

- присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Київської об'єднаної Державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення - рішення форми "Ф" від 30.06.2015 року № 286-17, яким безпідставно, як вважає представник позивача, ОСОБА_1 нараховано транспортний податок у сумі 25 000,00 грн. на транспортний засіб, який знаходиться у власності позивача, а саме: Lexus, державний знак НОМЕР_2, 2013 року випуску, з об'ємом двигуна 4608 куб. см. Позивач стверджує, що ним сплачено суму податку у відповідності до норм діючого законодавства. Так, згідно з нормами Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовуються до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб.см. Базовий податковий період дорівнює календарному року.

На думку представника позивача, обов'язок зі сплати транспортного податку виникає у фізичних осіб, тоді, коли у власності знаходиться автомобіль, який використовується до 5 років і має об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см., зареєстрований 01 січня 2015 року. Разом з тим, представник позивача зазначив, що на момент придбання позивачем транспортного засобу норми Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII " Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи" ще не діяли, а позивачем сплачено до бюджету збір за першу реєстрацію транспортного засобу у відповідності до положень статті 231 Податкового кодексу України у чинній на той час редакції. Таким чином, представник позивача вважає, що норми статті 267 Податкового кодексу України в частині оподаткування транспортним податком з фізичних осіб не можуть бути застосовані до позивача за принципом незворотної дії норми закону у часі.

Крім того, 21 січня 2015 року Харківською міською радою на 36 сесії шостого скликання прийнято рішення № 1793/15 "Про внесення змін до рішення 4 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 12.01.2011 № 126/11 "Про врегулювання питань справляння податків на території міста Харкова відповідно до норм Податкового кодексу України". Проте, норми рішення прийнятого Харківської міською радою на 36 сесії 6 скликання № 1793/15 від 21 січня 2015 року повинні бути застосовані не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом, тобто не раніше 01 січня 2016 року.

Також, ще у 2014р., а саме: 28.05.2016р. позивач був знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (Київський район м. Харкова), а 04.06.2014 р. був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3).

Таким чином податкове повідомлення-рішення не відповідає вимогам Податкового кодексу України та чинному законодавству України, у зв'язку із чим підлягає скасуванню.

Відповідач проти позову заперечував, посилався на те, що питання сплати транспортного податку визначається виключно Податковим кодексом України, а тому рішення сесії органу місцевого самоврядування не може вплинути на підстави нарахування та обов'язок сплачувати податки та збори. Таким чином, автомобіль позивача, згідно п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України є об'єктом оподаткування транспортним податком, а позивач в такому разі є платником вказаного податку. Отже, спірне рішення прийнято контролюючим органом цілком обґрунтовано та правомірно.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2016 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено.

ОСОБА_1, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2016 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Фіксування судового засідання 22.12.2016 року по справі за допомогою звукозаписувального пристрою в цьому засіданні згідно ст. 41 КАС України не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, представників сторін, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що у власності позивача - ОСОБА_1, перебуває легковий автомобіль Lexus, державний знак НОМЕР_2, 2013 року випуску, з об'ємом двигуна 4608 куб. см., котрий зареєстрований в органах ДАІ 14/03/2014 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрації серії НОМЕР_3 (а. с. 8).

Відповідачем - Київською об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, прийнято спірне податкове повідомлення-рішення форми "Ф" 30.06.2015 року №286-17 про визначення суми грошового зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 25 000,00 грн. (а.с. 7) та надіслано на адресу позивача.

Колегія суддів не погоджуючись з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, виходить з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до п.п. 267.6.1. п. 267.6 ст.267 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Відповідно до п.п. 267.6.2. п. 267.6 ст.267 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

За місцем реєстрації транспортного засобу податок обчислюється лише нерезидентам (п.п. 267.62 ст. 267 Податкового кодексу України ), до яких позивач не відноситься (п. п. 14.213 ст. 14 Податкового кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач 28 травня 2014 року був знятий з реєстрації за адресою АДРЕСА_2 (Київський район міста Харкова), а 04 червня 2014 року був зареєстрований за адресою АДРЕСА_4).

На той час, що не заперечується відповідачем, діяла ДПІ у Московському районі м. Харкова, і саме її компетенція розповсюджувалася на цей район.

Враховуючи наведені вище норми Податкового кодексу України колегія суддів зазначає, що Київська об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області не мала повноважень нараховувати ОСОБА_1 сплату транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25 000 грн. та виносити податкове повідомлення - рішення №236-17 від 30.06.2015 року, оскільки ОСОБА_1, станом на день винесення податкового повідомлення - рішення (30 червня 2015 року), вже більше одного календарного року був зареєстрований за адресою яка відноситься до іншого податкового органу, а саме ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

При цьому факт об'єднання цих інспекцій у 2016 році, згідно наказу ДФС України №174 від 24.02.2016 не робить рішення легітимним.

За таких обставин всі доводи, заперечення та пояснення сторін щодо правомірності чи неправомірності нарахування транспортного податку не впливають на вирішення справи по суті, оскільки нарахування транспортного податку з фізичних осіб та винесення податкового повідомлення - рішення відбулося неповноважним на те органом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

В матеріалах справи знаходяться квитанції № 44078 від 20.05.2016 р. у сумі 551, 20 грн. та № 68738 від 21.11.2016 р. у сумі 607,20 грн. про сплату ОСОБА_1 судового збору за подання позовної заяви та за подачу апеляційної скарги.

Таким чином, оскільки позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 94 КАС України слід стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язаннями Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області () сплачений судовий збір за позовної заяви у розмірі 551, 20 грн. та за подачу апеляційної скарги у розмірі 607,20 грн..

Таким чином, з урахуванням задоволення позову, документально підтвердженими витратами, які підлягають стягненню на користь позивача є витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 551, 20 грн. та апеляційної скарги у розмірі 607,20 грн..

Керуючись ст.ст.94, 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2016р. по справі № 820/2836/16 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Київської об'єднаної Державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області №236-17 від 30.06.2015 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язаннями Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області () сплачений судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 551, 20 грн. та за подачу апеляційної скарги у розмірі 607,20 грн..

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Подобайло З.Г.
Повний текст постанови виготовлений 26.12.2016 р.