Справа № 735/1118/16-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 735/1118/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Грушко О.П. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

15 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора Коропського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області Трофимченка Олександра Івановича про визнання дій протиправними щодо направлення до закладу охорони здоров'я я проведення огляду на стан сп'яніння, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом до Інспектора Коропського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області Трофимченка Олександра Івановича в якому просив: визнати дії інспектора поліції Коропського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області Трофимченка О.І. щодо направлення 08.10.2016 ОСОБА_2 до закладу охорони здоров'я для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - протиправними.

Постановою Коропського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2016 року в задоволені позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на їх думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про задоволення позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.10.2016 року близько 21-10 год. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю позивача, що ним визнається.

08.10.2016 року о 01-00 год. відповідач направив позивача на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

08.10.2016 року о 01-20 год. лікар Коропської ЦРЛ встановив факт перебування позивача у стані алкогольного сп'яніння з вмістом алкоголю в крові 0,6%о.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи апелянта полягають у тому, що направлення його в Коропську ЦРЛ, яке відповідач склав 08.10.2016, не відповідає вимогам закону, так як в цьому документі не зазначені ознаки сп'яніння. Останнє свідчить про відсутність достатніх підстав для проведення огляду на предмет виявлення алкогольного сп'яніння. Окрім того, працівники поліції попередньо не використали засіб «Алконт 01 СУ».

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Такий установлений порядок огляду на стан сп'яніння визначений ст. 266 КУпАП.

Право співробітника поліції направляти водіїв для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння передбачено ст. 266 КУпАП та «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. № 1103.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині того, що підстави для направлення на огляд можуть виникати не тільки безпосередньо після зупинки транспортного засобу або скоєння ДТП, а й під час спілкування з водієм в подальшому, оформлення матеріалів, тощо.

Стаття 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не лише за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а й за вживання водієм алкогольних напоїв після ДТП, але до проведення медичного огляду.

Крім того, висновок (складений за результатами огляду) може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку (до п. 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»).

Однак, в матеріалах справи відсутні докази оскарження результатів огляду на стан сп'яніння.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що направивши позивача на огляд з метою виявлення ознак сп'яніння, відповідач виконував покладену на нього правоохоронну функцію; діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано. Таке направлення не порушило прав та охоронюваних законом інтересів позивача, що і було вірно враховано судом першої інстанції при винесені рішення.

Окремі технічні помилки в направленні не спростовують факту перебування позивача у стані алкогольного сп'яніння з вмістом алкоголю в крові 0,6%о.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надані докази, які є у справі, були оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 20.12.2016.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.