Справа № 265/6691/16-а
Суддя: Козлов Д. О.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/6691/16-а
Провадження №2-а/265/231/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Азаровій А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя, Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій незаконними, зобовязання провести виплату та індексацію боргу в сумі 17788,57 грн., -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання дій незаконними, зобовязання провести виплату та індексацію боргу в сумі 17788,57 грн., посилаючись на те, що на підставі постанови Вищого адміністративного суду від 16 січня 2014 року ГУ ПФУ в Донецькій області було зобовязано провести перерахунок та виплату йому пенсії за період з 1 листопада 2010 року, як інваліду 1-ї групи. Натомість, не виконавши зазначене рішення, відповідачі відобразили в офіційних документах, що сума нарахованої пенсії позивачу була фактично виплачена в сумі 17788,56 грн., що не відповідає дійсності. Зазначав, що виконавче провадження щодо примусового виконання постанови від 16 січня 2014 року було також незаконно закрито. Додавав, що за цих підстав було порушено кримінальну справу, яка також на його переконання була закрита незаконно. Вказував, що такі дії відповідачів порушують вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації». На підставі того, що заборгованість в сумі 17788,56 грн. до теперішнього часу не була виплачена, то просив суд зобовязати відповідачів виплатити йому таку суму пенсії разом її індексацією. Також просив визнати дії відповідачів незаконними щодо надання інформації про проведення йому виплати пенсії в березні 2015 року в сумі 17788,56 грн., а також щодо закриття виконавчого та кримінального проваджень без виплати йому таких сум.

В судовому засіданні ОСОБА_1, повністю підтримав доводи, викладені ним у позовній заяві, яку просив повністю задовольнити. При цьому додавав, що йому були видані представниками відповідача різні довідки як про розмір його пенсії за березень 2015 року та загальної суми пенсії за 2015-2016 роки, так й про розмір визначеної на підставі постанови Вищого Адміністративного Суду України від 16 січня 2014 року йому доплати до пенсії на підставі ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», як інваліду війни 1 групи. Через невідповідність інформації у довідці, виданій представниками УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя йому було відмовлено у наданні соціальних виплат та у призначенні субсидії.

Представники відповідача, УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області, який діє на підставі довіреності, ОСОБА_2, повністю заперечував проти задоволення заявлених ОСОБА_1 вимог, посилаючись на надані письмові заперечення.

На підставі письмових заперечень УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області вбачається, що представники відповідача, не визнаючи вимоги ОСОБА_1, вказували, що виплата пенсії позивача здійснюється ГУ ПФУ в Донецькій області за матеріалами пенсійної справи. При цьому ГУ ПФУ в Донецькій області було надано УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя доступ до перегляду бази даних пенсії позивача, який отримує пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби». Натомість УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя жодним чином не може відповідати за вимогами позивача через те, що виплата та нарахування пенсії позивачу здійснює саме ГУ ПФУ в Донецькій області. Тому просили суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Представники ГУ ПФУ в Донецькій області, яка діє на підставі довіреності, ОСОБА_3, не погоджуючись із позовом ОСОБА_1, вказувала, що права позивача не були порушені відповідачем, бо йому була надана уточнююча довідка представниками ГУ ПФУ в Донецькій області щодо отриманої ним пенсії, а також суми нарахованої та не виплаченої доплати до пенсії за рішенням суду від 16 січня 2014 року. Вважає, що вимоги заявлені ОСОБА_1 не стосуються діяльності управління, бо воно виконало усі вимоги закону. Зазначала, що за рішенням суду вже було визначено необхідність проведення виплати доплати до пенсії позивача, розмір якої становить 14679,03 грн. Подальше ж виконання такого рішення залежить від надходження бюджетних коштів. При цьому сума в розмірі 3109,54 грн. за березень 2015 року йому вже була виплачена. Просила відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до письмових заперечень представники ГУ ПФУ в Донецькій області, не погоджуючись із вимогами позивача, вказували, що на підставі постанови ВАСУ від 16 січня 2014 року було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як інваліду війни 1 групи, на суму 14679,03 грн. Зазначали, що на підставі Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. При цьому забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені законом, тому виплата доплати до пенсії позивачу за рішенням суду буде здійснена в разі виділення необхідних асигнувань за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Додавали, що довідка, де зазначена сума пенсії позивача за березень 2015 року у розмірі 17788,57 грн., була видана УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області. При цьому для усунення розбіжностей ОСОБА_1 була надана довідка про доходи за період з січня 2015 року по вересень 2016 року, в якій зазначено, що він за березень 2015 року отримав пенсію у розмірі 3109,54 грн. із розясненнями щодо можливості отримання доплати встановленої за рішенням суду у розмірі 14679,03 грн. На підставі викладеного просили відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши учасників процесу, які зявились, дослідивши письмові докази, вважає, що поданий ОСОБА_1 позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1, як пенсіонеру, який перебуває на обліку та отримує пенсію в ГУ ПФУ в Донецькій області, представниками УПФУ в Орджонікідзевського району міста Маріуполя було видано Довідку про доходи пенсіонера за період з 1 січня 2015 року по 30 вересня 2016 року, де дохід позивача за такий період був вказаний в розмірі 82305,44 грн. При цьому дохід ОСОБА_1 за березень 2015 року був вказаний у цій довідці в сумі 17788,57 грн. (а. с. 2).

В той же час з виписки від 5 листопада 2016 року з рахунку в національній валюті, відкритому в АТ «Ощадбанк» на ОСОБА_1 вбачається, що за березень 2015 року позивачу було зараховано в березні 2015 року лише пенсію в сумі 3109,54 грн. Відомостей ж про зарахування ОСОБА_1 різниці в сумі 14679,03 грн. (17778,57 3109,54 = 14679,03) від доходу позивача за березень 2015 року така виписка не містить (а. с. 11-12).

За фактом незаконного привласнення належних позивачу грошових коштів в сумі 17788,57 грн. ОСОБА_1 22 вересня 2016 року звернувся до прокурора Донецької області з вимогою внести відомості за такими фактами до ЄРДР (а. с. 31).

На підставі ухвали слідчого судді від 6 жовтня 2016 року відомості про злочин за зверненням ОСОБА_1 від 22 вересня 2016 року судом було зобовязано внести правоохоронні органи до ЄРДР (а. с. 34).

В судовому засіданні також було встановлено, що на підставі постанови Вищого Адміністративного Суду України (далі за текстом постанови ВАСУ) від 16 січня 2014 року за позовом ОСОБА_1 було зобовязано ГУ ПФУ України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, як інваліду війни першої групи, відповідно до ст. 22 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 4-х мінімальних пенсій за віком, з 1 листопада 2010 року, що підтверджується відповідями ГУ ПФУ в Донецькій області від 14 жовтня 2014 року та від 15 листопада 2016 року (а. с. 24-25, 54).

При цьому на підставі інформації у довідці ГУ ПФУ в Донецькій області від 14 жовтня 2014 року вбачається, що на виконання постанови ВАСУ від 16 січня 2014 року ОСОБА_1 було нараховано доплату до пенсії в сумі 15655,41 грн., яка буде виплачена за умови фінансування Державного бюджету України, що також підтверджується розрахунком за період з 1 листопада 2010 року по 22 липня 2011 року (а. с. 24-25).

Натомість з інформації ГУ ПФУ в Донецькій області від 15 листопада 2016 року та відповідного розрахунку вбачається, що представниками такого відповідача було проведено 29 серпня 2016 року ОСОБА_1 перерахунок доплати до пенсії з 1 листопада 2010 року по 22 липня 2011 року на виконання постанови ВАСУ від 16 січня 2014 року, внаслідок чого позивачу було визначено доплату у розмірі 14679,03 грн. (а. с. 54, 55).

Суд також встановив, що на підставі довідки від 11 листопада 2016 року про доходи ОСОБА_1 за період з 1 січня 2015 року по 30 вересня 2016 року представниками ГУ ПФУ в Донецькій області було вказано, що дохід позивача за такий період складає 67626,41 грн. При цьому дохід ОСОБА_1 за березень 2015 року був вказаний у такій довідці в сумі 3109,54 грн. (а. с. 55).

За ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі за текстом постанови ОСОБА_4) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 2 ОСОБА_4 Закону метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 13 ОСОБА_4 Закону розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; а також особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків.

За п. 6 ч. 1 ст. 14 ОСОБА_4 Закону розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Аналогічний висновок слідує з п. 10.2 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 29 вересня 2016 року № 10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації».

На підставі ст. 16 ОСОБА_4 Закону розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію, надання консультацій під час оформлення запиту.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 23 ОСОБА_4 Закону рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до суду. Запитувач має право оскаржити надання недостовірної або неповної інформації.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 24 ОСОБА_4 Закону відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у наданні або оприлюдненні недостовірної, неточної або неповної інформації.

Аналізуючи наведені норми та надані сторонами докази, суд зазначає, що інформація ГУ ПФУ в Донецькій області щодо розміру доходу ОСОБА_1, де саме перебуває на обліку позивач, як пенсіонер, є обґрунтованою, тому вимоги ОСОБА_1, адресовані до ГУ ПФУ в Донецькій області щодо незаконності дій такого відповідача з приводу надання інформації з пенсійної справи позивача не були підтверджені в суді, тому є незаконними.

Натомість, виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що в довідці, виданій позивачу представниками УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя про доходи ОСОБА_1 з 1 січня 2015 року по 30 вересня 2016 року було вказано інформацію, яка не відповідає дійсності, бо судом було встановлено, що за березень 2015 року позивачу фактично була нарахована пенсії в сумі 3109,54 грн., а не в сумі 17788,57 грн., що призвело у свою чергу до невірного обрахунку й загального розміру доходу ОСОБА_1 за такий період.

Вказане свідчить про порушення прав ОСОБА_1, які передбачені Законом України «Про доступ до публічної інформації», з боку представників УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя, оскільки такий відповідач, як розпорядник інформації, навіть якщо він виконує функції, які йому були делеговані, повинен надавати достовірну, точну та повну інформацію її запитувачам та перевіряти правильність й об'єктивність такої інформації.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено факт надання саме представниками УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя недостовірної інформації про дохід ОСОБА_1 за березень 2015 року та відповідно за період з 1 січня 2015 року по 30 вересня 2016 року, то вимоги позивача до ГУ ПФУ в Донецькій області задоволенню не підлягають.

В свою чергу, як доведені під час розгляду справи, вимоги ОСОБА_1 щодо визнання дій представників УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя неправомірними в частині надання недостовірної інформації, викладеної у довідці про доходи позивача з приводу розміру його пенсії за березень 2015 року та за період з 1 січня 2015 року по вересень 2016 року, підлягають задоволенню.

Крім того суд зауважує, що оскільки вимоги ОСОБА_1 на підставі постанови ВАСУ від 16 січня 2014 року про зобовязання виплатити пенсію позивачу за ст. 22 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 4-х мінімальних пенсій за віком, з 1 листопада 2010 року, вже були розглянуті по суті, а пенсія ОСОБА_1 за березень 2015 року в сумі 3109,54 грн. вже була йому виплачена, то вимоги позивача про виплату ОСОБА_1 17788,57 грн. не підлягають задоволенню.

Також судом було встановлено, що 19 червня 2015 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 16 липня 2014 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 382 ч. 2 КК України, щодо невиконання постанови ВАСУ від 16 січня 2014 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України було закрито, що вбачається з відповіді ГУ НП України в Донецькій області позивачу, відповіді Прокуратури Донецької області від 31 жовтня 2016 року та витягу з ЄРДР (а. с. 27, 29, 30).

На підставі того, що згідно із ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення, то вимоги ОСОБА_1 щодо незаконного закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за заявою ОСОБА_1, представниками правоохоронних органів не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, бо підлягають розгляду в порядку КПК України.

За інформацією з матеріалів справи також вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання постанови ВАСУ від 16 січня 2014 року, де стягувачем є ОСОБА_1, не було закрито (а. с. 36-37, 38-39, 61-62).

Таким чином на підставі переліченого, а також з урахуванням відсутності вимог позивача до державної виконавчої служби, у задоволені позову ОСОБА_1 щодо оскарження незаконності закриття такого виконавчого провадження слід також відмовити.

На підставі ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі за текстом рішення ОСОБА_5), виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно із ч. ч. 2, 6 ст. 4 ОСОБА_5 Закону у разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом 6 місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду; перерахування коштів за рішенням суду здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у тримісячний строк з дня надходження документів та відомостей, необхідних для цього, з одночасним направленням повідомлення про виплату коштів державному виконавцю, державному підприємству або юридичній особі.

Відповідно до п. 3 «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів.

При цьому за ч. ч. 1-3 ст. 5 ОСОБА_5 Закону в разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом 3 місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, стягувачу виплачується компенсація в розмірі 3% річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Таким чином Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» саме на Державну казначейську службу України покладено обовязок виконання рішень суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, державне підприємство, установа, організація, у тому числі органи Пенсійного фонду України.

Аналогічний висновок наведений у «Довідці про результати узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у звязку з виконанням рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган або державна установа, підприємство, організація» до Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 29 вересня 2016 року № 13.

Виходячи з перелічених положень, суд зауважує, що відповідачем щодо вимог ОСОБА_1 з приводу невиплати йому визначеної судом доплати до пенсії є Державна казначейська служба України, до якої вимоги про стягнення такої доплати до пенсії позивач натомість не заявляв.

Також суд зауважує, що на підставі Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачена компенсація за невиконання рішення суду про стягнення коштів з державних бюджетів в розмірі 3% річних, тому вимоги ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати йому індексації нарахованої за постановою ВАСУ від 16 січня 2016 року суми доплати до пенсії не підлягають задоволенню, бо законодавством України передбачений інший механізм компенсації при затримці у проведенні виплат з державного бюджету.

Суд крім цього зауважує, що вимоги ОСОБА_1 в частині негайного виконання постанови суду не підлягають задоволенню, бо відповідно до ст. 256 КАС України частково задоволенні судом вимоги позивача не відносяться до таких, за якими проводиться негайне виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя, Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій незаконними, зобовязання провести виплату та індексацію боргу в сумі 17788,57 грн. задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецькій області в частині надання недостовірної інформації, викладеної у довідці про доходи пенсіонера, щодо розміру пенсії ОСОБА_1 за березень 2015 року та розміру пенсії ОСОБА_1 за період з 1 січня 2015 року по вересень 2016 року включно.

У задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення, а особами що не були присутні при проголошенні протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя