Справа № 814/1990/16
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 листопада 2016 р. Справа № 814/1990/16 м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Кононенка Д.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомПриватного підприємства фірми "Юнікс Трейд Ко",
до за участю: предстаника позивача: ОСОБА_1 представника відповідача: ОСОБА_2 Головного управління Державної Фіскальної служби у Миколаївській області,
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.10.2016р. №, від 04.10.2016р. № НОМЕР_1,від 04.10.2016р. № НОМЕР_2,
В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство фірма «Юнікс Трейд Ко» звернулось з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № та № від 04.10.16.

В обґрунтування вимог позивач послався на необґрунтованість висновку відповідача про порушення ним порядку формування своїх витрат та доходів, у зв'язку із чим доводи ДФС про їх завищення та завищення суми податкового кредиту є безпідставними. Відповідно, позивач вважає, що нарахування спірними рішеннями податку на доходи прибуток, ПДВ та носить протиправний характер.

Відповідач позов не визнав, в запереченнях, які по суті повторюють зміст акту перевірки позивача, зазначив, що останній безкоштовно користується складськими приміщеннями за адресою: м. Миколаїв, вул. Кірова, 238В, не сплачуючи за це власнику, що означає отримання безкоштовно економічної вигоди, яка повинна бути включена до доходів. Крім того, видаткові накладні під час взаємовідносин з ПП «Логістик Груп» мають численні недоліки, що не дає можливості підприємству віднести суми, сплачені на користь зазначеного підприємства, до витрат. Також, ПП «Логістік Груп» використовувала для доставки товару автомобіль, який належить позивачу, без наявності договору оренди. По взаємовідносинам з ТОВ «Мілє» та ТОВ «Джерман Хауз», то згідно актів введення в експлуатацію не можливо встановити місце їх використання, а тому неможливо зрозуміти чи відноситься їх використання до господарської діяльності.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

Приватне підприємство фірма «Юнікс Трейд Ко» зареєстровано в якості юридичної особи 27.12.93. Основним видом діяльності підприємства є оптова торгівля автомобільними деталями та приладдям, роздрібна торгівля автомобільними деталями та приладдям, технічне обслуговування та ремонт автомобілів та ін.

В період з 15.08.16 по 12.09.16 ГУ ДФС у Миколаївській області проведено документальну планову виїзну перевірку ППФ «Юнікс Трейд Ко», за результатами якої складено Акт №31/14-29-14-01/20878670 від 19.09.16.

Під час перевірки податківці дійшли висновків про порушення підприємством ст.ст.44, 134, 135, 138, 139 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток в періоді, що перевірявся на суму 350630 гривень, а також порушення ст.198, ст.200 ПК України, в результаті чого занижений податок на додану вартість в сумі 199408 гривень. Та завищено відємне значення на суму 47525 гривень.

04.10.16 уповноваженою особою ГУ ДФС України у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення № про визначення ППФ «Юнікс Трейд Ко» грошового зобовязання з податку на додану вартість за основним зобовязанням в сумі 199408 гривень та штрафу 99704 гривень.

04.10.16 уповноваженою особою ГУ ДФС України у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення № про визначення ППФ «Юнікс Трейд Ко» грошового зобовязання з податку на прибуток за основним зобовязанням в сумі 350630 гривень та штрафу 56030,50 гривень.

04.10.16 уповноваженою особою ГУ ДФС України у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення № про завищення ППФ «Юнікс Трейд Ко» відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) на суму 47525 гривень.

Щодо конкретних правопорушень суд досліджував аргументи, заперечення та докази сторін стосовно кожного правопорушення окремо.

01.01.14 ППФ «Юнікс Трейд Ко» уклало договір оренди нежитлових приміщень (складів) за адресою: м. Миколаїв, вул. Кірова, 238В, загальною площею 2366,00 кв.м. з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3

Протягом 2014-2016 років ППФ «Юнікс Трейд Ко» використовував зазначене нежитлове приміщення у власній господарській діяльності.

За зазначений період сторонами за договором оренди за період з 01.01.14 по 30.06.16 було складено актів виконаних робіт на загальну суму 567840 гривень.

Під час перевірки ревізором встановлено, що зазначена заборгованість у бухгалтерському обліку підприємства не відображена. Позивач з цим погодився та пояснив помилкою.

З приводу відсутності розрахунків з орендодавцем, позивач пояснив це домовленістю, передбаченою договором оренди по погашення заборгованості в строк до 2022 року.

Враховуючи відсутність записів по бухгалтерському обліку підприємства щодо послуг оренди ОСОБА_3, відповідач обрахував отримання підприємством економічної вигоди від безоплатного користування нежитловим приміщенням на загальну суму 567840 гривень та в свою чергу збільшив доходи підприємства, що враховуються при визначенні обєкту оподаткування за 2014, 2015 та 2016 рік, на зазначену суму.

Суд не погоджується з таким підходом податкового органу.

Відповідно до п.135.5. ПК України інші доходи, що враховуються при визначенні обєкту оподаткування включають: вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості.

Відповідно до п.14.1.257 ПК України безповоротна фінансова допомога - це:

сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів;

сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості;

сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності.

Неможливо стверджувати, що послуги з оренди нежитлового приміщення отримувались позивачем безоплатно, оскільки саме в договорі оренди визначена щомісячна сума оплати в розмірі 23660 гривень в місяць. Саме з обрахунку цієї суми, ревізором було визначено розмір економічної вигоди (доходу), на яку збільшено обєкт оподаткування.

Загальний строк позовної давності відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України встановлений тривалістю три роки.

Таким чином, лише з 01.01.17 можливо кваліфікувати частину заборгованості позивача перед ФОП ОСОБА_3 саме як безповоротну фінансову допомогу та вимагати її включення до доходу, що враховуються під час визначення обєкту оподаткування.

Станом на час здійснення перевірки та винесення податкових повідомлень-рішень, строк позовної давності по стягненню заборгованості не сплинув, а тому її неможливо вважати безнадійною та безповоротною фінансовою допомогою.

В цій частині позов належить задовольнити.

10.02.12 ППФ «Юнікс Трейд Ко» та ПП «Логістик Груп» уклали договір поставки №10/01/02, відповідно до якого останній зобовязується протягом дії договору постачати позивачу автомобільні запчастини, масла, фільтри, та інші товари для автомобілів.

Протягом 2014-2016 років ППФ «Юнікс Трейд Ко» сплатив ПП «Логістик Груп» за поставлені запасні частини для автомобілів на загальну суму 1380100 гривень.

Зазначену суму позивач врахував у власному податковому обліку в якості витрат, які враховуються під час визначення обєкту оподаткування.

Під час перевірки податковий орган заперечив можливість врахування зазначених коштів в сумі 1380100 гривень в якості витрат, оскільки під час перевірки ним було виявлено неналежне оформлення видаткових накладних, а саме не зазначено відповідальну особу, серію, номер та дату довіреності на отримання товару, в реквізитах видаткових накладних є посилання на свідоцтво платника ПДВ ПП «Логістик Груп», яке було анульоване ще 01.07.11. Крім того, податковий орган ставить під сумнів зазначену суму витрат, також з тих підстав, що ПП «Логістик Груп» здійснював перевезення товарно-матеріальних цінностей від своїх постачальників на автомобілі Mersedes Sprinter 416 cd BE6859FN. Також, податковим органом констатується неможливість підтвердження фактів отримання ПП «Логістік Груп» автозапчастин від своїх контрагентів, а з цього робиться висновок про відсутність їх постачання до ППФ «Юнікс Трейд Ко».

Зазначені висновки податкового органу є помилковими.

По-перше, наявність у видаткових накладних дрібних недоліків, відсутність деяких реквізитів, не дає підстав для повного заперечування реальності господарської операції. Факт її проведення підтверджується також і іншими первинними документами, стосовно яких у відповідача немає претензій: договір, платіжні доручення, акти приймання-передачі та ін. Розрахунки між ППФ «Юнікс Трейд Ко» та ПП «Логістик Груп» проходили виключно у безготівкової формі, і позивачем віднесено до витрат суми, фактично сплачені за поставлені автозапчастини.

Посилання постачальником позивача у видаткових накладних на свідоцтво платника ПДВ, яке анульоване не має ніякого значення, оскільки ПП «Логістик Груп» є платником єдиного податку ІІІ групи, взагалі не є платником ПДВ, і ці взаємовідносини не вплинули на податковий облік ППФ «Юнікс Трейд Ко» з податку на додану вартість.

По-друге, використання ПП «Логістик Груп» автотранспорту, який належить ППФ «Юнікс Трейд Ко» здійснювалось на підставі договорів оренди від 07.02.12 та 06.01.15. У будь-якому випадку, характер взаємовідносин позивача та ПП «Логістик Груп» стосовно оренди автомобіля Mersedes Sprinter знаходяться за межами договору поставки та не впливають на його реальність.

ПП «Логістік Груп» знаходиться в одному приміщенні з ППФ «Юнікс Трейд Ко», їх діяльність повязана, оскільки позивач є основним покупцем у ПП «Логістік Груп», в свою чергу, він також є і основним постачальником у позивача. Враховуючі це, цілком логічно і розумно, є те, що позивач надає в оренду власний автотранспорт підприємству-партнеру, яке здійснює для нього закупівлю основних товарно-матеріальних цінностей для подальшого роздрібного перепродажу.

По-трете, під час перевірки ПП «Логістік Груп» на запит ревізорів повністю підтвердило свої взаємовідносини з ППФ «Юнікс Трейд Ко», надавши вичерпні пояснення щодо джерел походження автозапчастин, які постачались на адресу позивача: ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 Більш того, навіть ФОП ОСОБА_4 в телефонній розмові з представниками ДФС підтвердив факт постачання ним автозапчастин на адресу ПП «Логістік Груп».

Зустрічних перевірок ПП «Логістік Груп», ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 ГУ ДФС у Миколаївській області не здійснювало, тому, на думку суду, підстав для заперечень здійснення ними господарської діяльності у відповідача немає.

Та обставина, що ППФ «Юнікс Трейд Ко», ПП «Логістік Груп», ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 користуються послугами одного бухгалтера жодним чином не може ставити під сумнів реальність та товарність операцій між ними. Враховуючи, що всі ці субєкти господарювання займаються одним і тим же видом підприємницької діяльності торгівлею автомобільними запчастинами, цілком природньо, що між ними можуть бути договірні, партнерські або навіть повязані відносини, спільне використання офісів, автотранспорту та аутсорсингових послуг.

По-четверте, бухгалтерським та податковим обліком ППФ «Юнікс Трейд Ко» підтверджено та не заперечуються відповідачем подальший рух, придбаних у ПП «Логістік Груп» автомобільних запчастин, у тому числі їх роздрібна реалізація через власну мережу магазинів. Також, не спростовує податковий орган безготівкову сплату позивачем на адресу ПП «Логістік Груп» 1380100 гривень.

По-пяте, ПП «Логістік Груп» є сумлінним платником податків, стосовно нього відсутні будь-які розслідування щодо фіктивного підприємства чи ухилення від сплати податків, як зокрема і стосовно ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 Отримані від ППФ «Юнікс Трейд Ко» 1380100 гривень враховані ним у власному податковому обліку, та будуть оподатковані відповідно до обраної ним системи оподаткування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову також і в цій частині.

29.12.15 ППФ «Юнікс Трейд Ко» уклав договір роздрібної купівлі-продажу з ТОВ «Мілє» на придбання посудомийної машини, сушильної машини, автоматичної пральної машини, комплекту кріплень для встановлення пральних і сушильних машин в колону на загальну суму 210180 гривень, в т.ч. ПДВ 35030 гривень.

11.01.16 ППФ «Юнікс Трейд Ко» уклав договір поставки товару №11/01 з ТОВ «Джерман Хауз».

Відповідно до цього договору ТОВ «Джерман Хауз» поставив на адресу позивача офісні меблі: столи, стільці, полки, табурети, дивани, дзеркало на загальну суму 986266 гривень, в т.ч. ПДВ 164377,67 гривень.

Зазначене обладнання використано позивачем для облаштування складського-офісного приміщення за адресою: м. Київ, вул. Червонопрапорна, 34.

Відповідно, позивачем включено сплачені суми на користь ТОВ «Джерман Хауз» та ТОВ «Мілє» до власного податкового обліку за відповідні періоди 2015 та 2016 років.

Під час перевірки податківці заперечили можливість використання зазначених меблів та побутової техніки у господарської діяльності позивача, а також послалися на відсутність товарно-транспортних накладних щодо транспортування їх до офісів позивача.

Зазначені обставини надали підстави податківцям для зняття відповідних сум з податкового обліку ППФ «Юнікс Трейд Ко» та нарахування штрафних санкцій.

Відповідно до ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

Відповідно до п.198.5. ст.198 ПК України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Враховуючи, що меблі та техніка були використані позивачем для обладнання офісно-складського приміщення у м. Києві, суд вважає, що вони відносяться до його господарської діяльності та можуть бути використані у податковому обліку.

Позов задовольнити у повному обсязі.

Судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у миколаївській області № НОМЕР_3 ввід 04.10.2016р.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у миколаївській області № НОМЕР_1 ввід 04.10.2016р.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у миколаївській області № НОМЕР_2 ввід 04.10.2016р.

5. Присудити на користь приватного підприємства фірми "Юнікс Трейд Ко" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області судовий збір в сумі 11299,47 гривень (одинадцять тисяч двісті дев'яносто дев'ять грн. сорок сім коп.).

6. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В. В. Біоносенко

Відповідно до ч.3 ст.160 КАС України постанова складена у повному обсязі 14.11.16

Суддя В.В. Біоносенко