Справа № 809/3853/13-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2016 року м. Київ К/800/11196/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Донця О.Є.
Голяшкіна О.В.
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 березня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року у справі № 809/3853/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорзонера» до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень форми «Р», -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Скорзонера» звернулось з позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень форми «Р» № 13 та № 14 від 26.11.2013 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки викладені у акті перевірки №0007/13/091922010/НОМЕР_1 не підкріплені жодними доказами, зроблені без врахування всіх документів що подавалися під час розмитнення товарів.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року, позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Головне управління ДФС в Івано-Франківській області звернулось з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у період з 23.10.2013 по 06.11.2013 Головним управлінням Міндоходів в Івано-Франківській області було проведено позапланову виїзну документальну перевірку стану дотримання законодавства України з питань митної справи при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності ТОВ «Скорзонера» за період з 01.04.2011 по 31.12.2012, про що складено акт перевірки № 0007/13/091922010/НОМЕР_1.

Документальною перевіркою ТОВ "Скорзонера" встановлені порушення:

1) Правил 1 та 6 Основних правил інтерпретації класифікації товарів, затверджених ЗУ "Про митний тариф України", в частині класифікації товарів, оформлених за кодами УКТ ЗЕД та .У відповідності до Правил 1 та 6 Основних правил інтерпретації класифікації товарів, затверджених ЗУ "Про митний тариф України", Пояснень до товарних позицій 4016, 8535, керуючись частиною 4 ст.69 і ч.14 ст.354 Митного кодексу України імпортовані товари: - "набір для дооснащення захисту від блискавки LAEL0099 -30 шт., артикул LAEL0114" повинен класифікуватися не за кодом згідно з УКТЗЕД, а за кодом згідно з УКТЗЕД, який являє собою обладнання для захисту електричних кіл від блискавки: набір, оснащений захистом від блискавки (обмежувач напруги), який призначений для захисту електричних компонентів снігових гармат від блискавки"; - "захисний кожух для шлангів - 30 шт., арт.А05SH00301" повинен класифікуватися не за кодом згідно з УКТЗЕД, а за кодом згідно з УКТЗЕД, як виріб з вулканізованої незатверділої гуми, який призначений для захисту гідравлічних шлангів армованих з текстильними матеріалами із фітингами від вологи та бруду та від механічних пошкоджень;

2) пункту 5) частини 2 та пункту б) частини 3 ст.267 МКУ, пункту 5 частини 10 та пункту 2 частини 11 статті 58 МКУ, в частині визначення митної вартості товарів, що призвело до порушення статей 188, 190 ПКУ, в частині визначення бази оподаткування товару за МД №206050000/2012/000825 від 28.02.12;

3) вимоги пункту 2 статті 64 МКУ, в частині визначення митної вартості товару на підставі раніше визначених органом доходів і зборів митних вартостях та положень статей 51, 52 МКУ, в частині визначення митної вартості товару відповідно до норм МКУ та самостійного прийняття рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів призвело до заниження суб'єктом господарювання ТОВ "Скорзонера" митної вартості по товару №1 за МД 206050000/2012/006031 від 25.09.2012 року.

З урахуванням визначених за результатами перевірки митної вартості товарів та правильної класифікації товарів з УКТЗЕД на підставі положення пункту 4 частини 1 статті 289 та частини 2 статті 293 МКУ у ТОВ "Скорзонера" виник обов'язок зі сплати до Державного бюджету України донарахованих за результатами документальної перевірки митних платежів у сумі 4524,02 грн., з них: по ввізному миту 1711,12 грн., по податку на додану вартість на суму 2812,90 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки Головне управління Міністерства доходів і зборів в Івано-Франківській області винесло оскаржувані податкові повідомлення форми «Р» № 13 від 26.11.2013 року та № 14 від 26.11.2013 року.

Згідно з податковим повідомленням форми «Р» № 13 від 26.11.2013 року відповідач визначив позивачу податкове зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності в сумі 1711,65 грн. та штрафних санкцій 427,91 грн.

Згідно з податковим повідомленням форми «Р» № 14 від 26.11.2013 року відповідач визначив позивачу податкове зобов'язання за платежем податок на додану вартість з товарів, увезених на територію України суб'єктами підприємницької діяльності в сумі 2813, 01 грн. та штрафних санкцій 703,25 грн.

Не погодившись з вказаними рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суди виходили з протиправності прийнятих органом доходів і зборів рішень, оскільки висновки, викладені у акті перевірки, не підкріплені жодними доказами та носять суб'єктивний характер.

Колегія суддів погоджується з позицією судів про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Як вірно встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з акту перевірки № 0007/13/091922010/НОМЕР_1, відповідачем зроблено висновки, що ТОВ «Скорзонера»:

1. по МД 206050000/2012/000825 від 28.02.2012 року. Перевезення імпортного товару (конвеєрна стрічка) було здійснено без виділення з ціни витрат по транспортуванню до митної території України та по митній території України;

2. По МД 206050000/2012/006031 від 25.09.2012 року. По МД 206050000/2012/006056 від 25.09.2012 року (ідентичний товар - труби з чавуну для систем засніження) Івано-Франківською митницею прийнято рішення про визначення митної вартості за резервним методом. А тому, на думку відповідача, ТОВ «Скорзонера» необхідно було самостійно відкоригувати митну вартість товару по МД 206050000/2012/006031 від 25.09.2012 року.

3. По ЕМД 206050000/2012/006393 від 05.10.2012 року. Набір для до оснащення захисту від блискавки, що призначений для захисту снігових гармат слід було розмитнювати не як складову снігових гармат, а в товарній під категорії - громовідводи, обмежувачі напруги та пристрої для гасіння снігових гармат, а в товарній під категорії - громовідводи, обмежувачі напруги та пристрої для гасіння стрибків напруги;

4. По ЕМД 20605000/2012/006393 від 05.10.2012 року. Товар «захисний кожух для шланів» слід було розмитнювати не під товарною позицією труби, шланги що повністю складаються із вулканізованої гуми (навіть якщо вони із фітінгами), а по товарній під категорії - інші вироби із вулканізованої гуми.

Відповідно до ст. 86 Митного кодексу України подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом.

Такий перелік встановлено постановою КМУ № 80 від 01.02.2006 р., при цьому, обмежень щодо конкретної форми таких документів, в тому числі і вимоги, що такі документи є виключно первинні бухгалтерські документи, немає.

Наказом Міністерства фінансів України № 599 від 24.05.2012 року затверджено форму декларації митної вартості та Правила її заповнення, в яких визначено (графа 20), що для підтвердження витрат на транспортування декларантом подаються транспортні документи, а також документи, що містять вартість перевезення товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура, (акт виконаних робіт), банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати, калькуляція транспортних послуг, а якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування до місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовувалися перевізниками для відповідного виду транспорту.

Згідно ст. 86 Митного кодексу України митна декларація приймається митним органом, тільки після того коли встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості і до неї додано всі необхідні документи.

Відповідно до ч. 1 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частиною 2 статті 54 того ж Кодексу встановлено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Відповідно до п.4. Положення про вантажну митну декларацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №574 від 09.06.1997, у випадку, якщо митна декларація подана без повного комплекту документів, необхідних для здійснення митного контролю та оформлення, митний орган повинен відмовити у прийнятті такої декларації.

Згідно з ч.3 ст.55 Митного кодексу України форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Така форма рішення про коригування митної вартості затверджена наказом Міністерство фінансів України N 598 від 24.05.2012, яким затверджена як і форма рішення про коригування митної вартості товарів так і Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів.

Якщо товари є ідентичні, то визначення митної вартості повинно було проводитися не резервним методом, а методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів, який передбачений ст. 59 МКУ.

Використання резервного методу замість методу визначення вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів прямо порушує вимоги ч.3 ст.57 МКУ, якою встановлено що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до п.4.1.4. ст.4 Податкового кодексу України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Згідно з п. 56.21. ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Що стосується МД 206050000/2012/000825 від 28.02.2012 року, то судами вірно встановлено, що позивачем при оформленні товару за зазначеною МД до митного органу була подана довідка, видана перевізником ФОП ОСОБА_4 від 27.02.2012 р., в якій було вказаний розподіл вартості транспортних послуг за перевезення здійснене від місця загрузки і до місця вивантаження (ТК «Буковель»), а саме до кордону України (11 000,00 грн. без ПДВ) та по території України (3 834,68 грн. без ПДВ), а всього 14834,68 грн. Дана довідка стосується розрахунку транспортних послуг саме згідно МД 206050000/2012/000825 від 28.02.12 року, оскільки була долучена як документ, що містить розподіл витрат саме по вищезазначеній декларації, про що зазначено у самій декларації. Крім того, в ній зазначені конкретні умови перевезення, які відповідають відомостям вказаним у декларації №206050000/2012/000825.

На підтвердження розподілу транспортних витрат по МД 206050000/2012/000825 від 28.02.12 перевізник надав відповідний лист №23 від 14.02.2014 року в якому зазначив, що вартість перевезення вантажу згідно МД 206050000/2012/000825 від 28.02.12 вказана у Акті прийому-здачі виконаних послуг №1 від 28.02.2012 року, який був підписаний між ним та ТОВ «Скорзонера» складає 14834,68 грн., а саме до кордону України (11 000,00 грн. без ПДВ) та по території України (3 834,68 грн. без ПДВ). Таким чином, позивач спростував заперечення відповідача щодо того, що їх розмір (і розподіл) неможливо встановити.

Поряд з цим, приймаючи до митного оформлення МД 206050000/2012/000825 від 28.02.12 року, в тому числі, довідку перевізника ОСОБА_4 про розподіл вартості транспортних послуг, відповідач підтвердив, що подана декларація та додані до неї документи відповідають вимогам чинного законодавства і містять всі необхідні відомості.

Висновок відповідача про те, що по МД 206050000/2012/006031 від 25.09.2012 року ТОВ "Скорзонера" необхідно було самостійно відкоригувати митну вартість товару, оскільки по МД 206050000/2012/006056 від 25.09.2012р. (ідентичний товар - труби з чавуну для систем засніження) Івано-Франківською митницею прийнято рішення про визначення митної вартості за резервним методом, є також необґрунтованим.

Так, МД 206050000/2012/006031 була оформлена 25.09.2012р. в першій половині дня, а МД 206050000/2012/006056 була оформлена в кінці цього дня, що підтверджується порядковими номерами цих МД.

Митний орган, перевіривши правильність визначення митної вартості товарів по МД 206050000/2012/006031, визнав заявлену ТОВ «Скорзонера» митну вартість у розмірі (труби з чавуну для систем засніження) за ціною 162,46 евро за 1 м. На момент звернення позивача до суду відповідачем не прийнято відповідного письмового рішення щодо коригування митної вартості по МД 206050000/2012/006031 від 28.02.2012 у формі передбаченій чинним законодавством.

Також колегія суддів погоджується з висновками судів щодо правильності розмитнення товару «набір для до оснащення захисту від блискавки» під товарною позицією 8424 УКТЗЕД та декларування «захисний кожух для шлангів» по коду УКТЗЕД .

За таких обставин, підстави для винесення оскаржуваних податкових рішень відсутні.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області відхилити.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 березня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: