Справа № 642/6581/16-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2016 р. Справа № 642/6581/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.
Суддів: Жигилія С.П., Перцової Т.С.
за участю: секретаря судового засідання - Мороз Є.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 11.11.2016р. по справі № 642/6581/16-а
за позовом ОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 та Міністерства оборони України в частині відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, в зв`язку з встановленням інвалідності після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати до Міністерства Оборони України висновок щодо виплати ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги, в зв`язку з встановленням інвалідності І-Б групи внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 33-місячного грошового забезпечення на момент призначення інвалідності (24.12.2013 р.) за аналогічною посадою, яку він займав на момент звільнення;
- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням інвалідності І-Б групи внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 33-місячного грошового забезпечення на момент призначення інвалідності (24.12.2013 р.) за аналогічною посадою, яку він займав на момент звільнення;
- зобов`язати Міністерство оборони України виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, у зв`язку з встановленням інвалідності І-Б групи внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 33-місячного грошового забезпечення на момент призначення інвалідності (24.12.2013 р.) за аналогічною посадою, яку він займав на момент звільнення.
За результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2016 року - задоволено.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 та Департаменту фінансів Міністерства оборони України в частині відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 та Департамент фінансів Міністерства оборони України нарахувати позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності І-Б групи після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 33-місячного грошового забезпечення на момент призначення інвалідності (24.12.2013 р.) за аналогічною посадою, яку він займав на момент звільнення.
Зобов`язано Харківський обласний військовий комісаріат та Департамент фінансів Міністерства оборони України виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності І-Б групи після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 33-місячного грошового забезпечення на момент призначення інвалідності (24.12.2013 р.) за аналогічною посадою, яку він займав на момент звільнення.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем - ІНФОРМАЦІЯ_3 , подано апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, відповідач просить постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2016 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції приписів ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975, ч. 3 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, що призвело до неправильного вирішення справи, а також на доводи та обставини викладені в апеляційній скарзі.
Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є військовослужбовцем, звільненим в запас.
Згідно з довідкою районного військового комісаріату Харківської області від 01.09.2015 року, ОСОБА_1 проходив службу в військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , звідки був звільнений в запас 20.01.1985 року. В період з 28 грудня 1979 року по 15 лютого 1989 року приймав участь в бойових діях на території Республіки Афганістан, що підтверджується архівною довідкою від 10 квітня 2013 року (а.с.15,16)
Згідно з випискою з акта огляду МСЕК серії 10 ААБ №187529 від 15.01.2014 року ОСОБА_1 з 24.12.2013 року встановлено І-Б групу інвалідності, пов`язану з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (а.с.17,18)
Згідно з висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи №1121-2013 від 13 листопада 2013 року, а також відповідно до витягу з протоколу №2882 від 21.11.2013 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця поранення, контузія, захворювання , так, пов`язане з виконання ОСОБА_1 обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. В подальшому позивачу встановлена І група інвалідності з 24.12.2013 року, що є віддаленим наслідком поранень, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААБ № 187529 від 08.01.2014 р (а.с.17,19, 20-21).
Відповідно до встановленого порядку позивачем було подано заяву до ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому 1 групи інвалідності, що стала наслідком виконання обов`язку військової служби в місцях, де проходили військові дії, до якої позивачем було додано необхідні документи встановлені порядком 975.
Харківським обласним військовим комісаріатом було направлено до Міністерства оборони України документи щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги як інваліду 1 групи (а.с.13)
Листом від 25 листопада 2015 року №248/3/6/3557 Департаментом фінансів Міністерства оборони України було відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги з посиланням на те, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до чинних на день встановлення позивачу інвалідності відповідно до ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та порядку 975. Також зазначено, що одноразова грошова допомога призначається особам, звільненим із строкової військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження (п.п.4 п.2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженої постановою КМУ від 28 травня 2008 року №499) (а.с.14)
Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та дійшов висновку, що позивач має право на призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги згідно ст. 16 Закону України № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на отримання грошової допомоги, однак допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права, призвели до неправильного вирішення питання.
Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.
Згідно положень ч. 1 ст. 51 КАС України встановлено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову.
Позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. До початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. Заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв. У разі невідповідності такої заяви вимогам статті 106 цього Кодексу суд своєю ухвалою повертає її позивачу. Ухвала суду, прийнята за результатами розгляду питання про прийняття заяви про зміну позовних вимог, окремо не оскаржується (ч. 1 ст. 137 КАС України).
В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції при розгляді справи не враховано та, як наслідок, не розглянуто уточнені позовні вимоги позивача від 05.07.2016 року.
Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з порушенням судом першої інстанції при розгляді справи норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення по суті заявлених позовних вимог.
Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до ч.2 ст.1-2 Закону у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до частини 2 статті 16 Закону, в редакції чинній на час встановлення позивачу інвалідності, передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Приписи ч. ч. 6, 8, 9 ст. 16-3 вказаного Закону визначають, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» від 28.05.2008 року № 499 (далі Порядок № 499) встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 01.01.2007 року, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.
За змістом цього положення, зазначена в ньому обставина часу - після 01.01.2007 року - стосується періоду настання названих страхових випадків (загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво) чи інвалідність військовослужбовців, … .
У свою чергу, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі Порядок № 975).
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 встановлено, що особи, які до набрання чинності Порядку, затвердженого цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Абз.5 пп.2 п.2 Порядку (в редакції, чинній чинній на час встановлення позивачу інвалідності) передбачено, що одноразова грошова допомога військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби, зокрема інвалідам І групи, виплачується у розмірі 33-місячного грошового забезпечення.
Абзацом п`ятим підпункту 4 пункту 2 Порядку (в редакції, яка діяла на час встановлення інвалідності) передбачено, що військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, грошове забезпечення визначається за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а звільнених із служби - на день звільнення виходячи з таких складових: посадовий оклад, оклад за військовим званням, відсоткова надбавка за вислугу років.
Отже, виходячи з буквального тлумачення статті 16 Закону № 2011-ХІІ колегія суддів дійшла висновку, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
Аналогічна правова позиція застосування норм матеріального права висловлена в постанові Верховного Суду України від 21 квітня 2015 року (справа № 21-135а15).
Як установлено судом, що відповідає фактичним обставинам справи, захворювання позивача пов`язане з проходженням військової служби, внаслідок якого ОСОБА_1 з 24.12.2013 року встановлено І-Б групу інвалідності.
Отже, за приписами наведених норм, позивач має права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16 Закону № 2011-ХІІ у розмірі 33-місячного грошового забезпечення на момент призначення інвалідності.
Відповідно до п. п. 3, 5, 7 Порядку № 499 особи, особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військомату (далі - уповноважений орган) такі документи:
заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності;
довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення відсотка втрати працездатності та рішення відповідної військово-медичної установи щодо визнання поранення (контузії, травми або каліцтва);
копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження;
довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності;
копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;
копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.
Копії документів завіряються в установленому порядку керівником уповноваженого органу.
Керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.
Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.
Як вбачається з матеріалів справи, доказів які б свідчили про невиконання позивачем вимог пункту 3 цього Порядку при поданні заяви до ІНФОРМАЦІЯ_1 під час судового розгляду справи надано не було та матеріали справи не містять. Лист Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 19.10.2015 також не містить посилань на ненадання позивачем документів, визначених п. 3 цього Порядку.
Матеріали справи свідчать, що на виконання вимог п. 7 Порядку № 499, ІНФОРМАЦІЯ_3 19.10.2016 було подано до Міністерства оборони України документи позивача для виплати одноразової допомоги, однак вказані документи були повернуті без реалізації Департаментом фінансів Міністерства оборони України згідно листа від 25.11.2015 з тих підстав, що заявнику встановлено інвалідність понад зазначений термін, що не дає законодавчих підстав для призначення одноразової грошової допомоги (а.с. 14).
Отже, враховуючи, що Харківським обласним військовим комісаріатом було виконано обов`язок з надання до головному розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо можливості виплати позивачу одноразової грошової допомоги разом із доданими до заяви документами, а обов`язок прийняття рішення про призначення або відмову у призначення виплати одноразової грошової допомоги покладений на Міністерство оборони України, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 з в частині відмови позивачу у виплаті зазначеної допомоги.
Що стосується вимог позивача про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_5 подати висновок до другого відповідача та зобов`язання Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, заява позивача про призначення одноразової грошової допомоги Комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби не розглядалась, пропозиції Міністру оборони України для прийняття рішення про призначення грошової допомоги та визначення її розміру не надавались, а подані до Міністерства документи щодо можливості призначення ОСОБА_1 допомоги були повернуті до Харківського обласного військового комісаріату без реалізації.
За таких обставин, враховуючи, що подані позивачем документи для призначення одноразової грошової допомоги повернуті без реалізації та знаходяться в ІНФОРМАЦІЯ_6 , колегія суддів вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача щодо зобов`язання відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 , подати висновок та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей та Постановою КМУ від 28.05.2008 № 499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб».
Таким чином, оскільки заява позивача Міністерством оборони України не розглянута по суті і не було прийнято уповноваженою особою відповідного рішення, з метою повного та всебічного захисту прав позивача необхідно зобов`язати Міноборони розглянути вказану заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення по суті відповідно до вимог пункту 7 Порядку №499.
При цьому судовою колегією враховується, що Верховний Суд України у постановах від 18.03.2014 року у справі №21-11а14 та від 22.04.2014 року у справі №21-484а13 висловив правову позицію у подібних правовідносинах, згідно якої підставою для повідомлення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги є рішення суб`єкта владних повноважень, прийняте з цього питання. Оскільки останній не розглянув звернення про виплату у одноразової грошової допомоги та відповідного рішення не прийняв, то суд повинен був зобов`язати його розглянути це звернення згідно з вимогами чинного законодавства України, а не підміняти орган, на який покладено вирішення зазначеного питання.
Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, необхідно вийти за межі позовних вимог і зобов`язати Міноборони розглянути заяву ОСОБА_1 з доданими до неї документами про виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням І групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у відповідності до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб», з урахуванням висновків суду у даній справі.
Вимоги позивача щодо зобов`язання Міністерства оборони України виплатити одноразову грошову допомогу не підлягають задоволенню як такі, що заявлені передчасно, оскільки станом на час розгляду даної справи відповідного рішення щодо призначення зазначеної допомоги уповноваженим органом не прийнято.
Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає вищенаведеним вимогам законодавства, оскільки прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Крім того, як вже було зазначено, щодо частини позовних вимог судом першої інстанції взагалі не надано правової оцінки та не прийнято рішення, внаслідок неврахування судом першої інстанції уточнених позовних вимог позивача від 05.07.2016.
Згідно ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.
З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм матеріального права, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.159 КАС України, а тому відповідно до вимог ст. 202, ч.2 ст. 205 КАС України підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.
Згідно ч. 10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 11, 41, 160, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 11.11.2016р. по справі № 642/6581/16-а - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позов адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати висновок та документи до нього Міністерству оборони України, щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей та Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499 Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб.
Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 з доданими до неї документами про виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням І групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у відповідності до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб», з урахуванням висновків суду у даній справі.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Перцова Т.С.
Повний текст постанови виготовлений 22.12.2016 р.