Справа № 183/6744/16
Суддя: Парфьонов Д. О.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/6744/16
№ 2-а/183/223/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року м.Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонов Д.О., розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщені суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

29 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просив: визнати неправомірними дії Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо визначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі - 80% від суддівської винагороди; зобов'язати Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області починаючи з 16 вересня 2016 року призначити, нарахувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді на час здійснення нарахування, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та виплатити зазначене щомісячне довічне грошове утримання судді з урахуванням виплачених за зазначений період сум; зобов'язати Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області надати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з моменту набрання законної сили та стягнути судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає, що Указом Президента України від 31 серпня 2004 року його призначено суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Постановою Верховної Ради України від 20 травня 2010 року позивача обрано безстроково на посаду судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, а постановою Верховної Ради України від 05 липня 2012 року обрано безстроково суддею Апеляційного суду Дніпропетровської області. 17 червня 2016 року позивач звернувся з заявою про відставку до Вищої Ради Юстиції, яка 21 липня 2016 року прийняла рішення № 1589/0/15-16 про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Апеляційного суду Дніпропетровської області у зв'язку з поданням заяви про відставку. 08 вересня 2016 року Верховна Рада України прийняла Постанову № 1515-УІІІ «Про звільнення суддів» відповідно до пункту 9 частини п'ятої статті 126 Конституції України, у зв'язку з поданням заяви про відставку, звільнила з посади зокрема і позивача, як суддю Апеляційного суду Дніпропетровської області. 16 вересня 2016 року наказом голови Апеляційного суду Дніпропетровської області позивача відраховано зі штату суду. Стаж роботи позивача на посаді судді складає 12 років і 09 днів. 16 вересня 2016 року в Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області позивачем подані документи про відставку з посади судді апеляційного суду Дніпропетровської області та заяву про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді, згідно з якими він має стаж більше 28 років, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків від заробітної плати, яка станом на вересень 2016 року складає 25520 грн. Разом з тим, отримавши вперше 25 жовтня 2016 року довічне грошове утримання за половину вересня та жовтень 2016 року позивачем встановлено, що вказані суми не узгоджуються з документами, які підтверджують стаж у розмірі більше 28 років, а виплати складають суму, яка значно менша 90 відсотків. 31 жовтня 2016 року позивач звернувся з заявою до Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про роз'яснення причин нарахування довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80 відсотків від заробітної плати. Листом Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду № 6074/02/15 від 11 листопада 2016 року, отриманим позивачем 28 листопада 2016 року позивача повідомлено про призначення і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80 відсотків від заробітної плати. При цьому відповідач послався на рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08 червня 2016 року, яким визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), положення: частини 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VІ у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ, де начебто зазначено, що розмір щомісячного довічного грошового утримання встановлюється у розмірі 80 % грошового утримання суддів. Разом з тим, в цій же відповіді відповідач зазначив також, що за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Посилаючись на норми статей Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Конституцію України, рішення Конституційного Суду України, постанову Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», позивач вважає дії відповідача у відмові призначення та виплаті йому щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків від заробітної плати судді протиправними, незаконними та такими, що порушують його конституційні права.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що пенсійну справу позивача перевірено Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та відповідно до отриманих роз'яснень, в листопаді 2016 року Новомосковським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області пенсійну справу позивача відпрацьовано з 16 вересня 2016 року та обчислено щомісячне довічне грошове забезпечення в розмірі 80% грошового утримання судді. Так, за матеріалами пенсійної справи, стаж роботи позивача на посадах, які дають право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 12 років 10 днів, а саме за періоди: з 07 вересня 2004 року по 15 серпня 2012 року, з 16 серпня 2012 року по 31 грудня 2015 року, з 01 січня 2016 року по 15 вересня 2016 року. З урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №4-рп/2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини 3, абзаців 1, 2, 4, 6 частини 5 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та положень пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці), розмір щомісячного довічного грошового утримання встановлюється судді у розмірі 80% грошового утримання суддів. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% заробітку, але не може бути більшим ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Вказує, що на теперішній час, щомісячне довічне грошове утримання призначено та обчислено згідно норм чинного законодавства і складає з 16 вересня 2016 року - 20416,00 грн. (25520,00 грн. х 80%, де 25520,00 грн. - заробітна плата для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці).

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, суд вважає за можливе ухвалити рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України, матеріальне та соціально-побутове забезпечення, у тому числі й суддівська винагорода, є елементами статусу судді. Забезпечення суддів та статус суддів у відставці визначено Законом України «Про судоустрій і статус суддів», яким було запроваджено особливий порядок обчислення розміру щомісячного довічного утримання суддів.

Судом встановлено, що позивача Указом Президента України від 31 серпня 2004 року його призначено суддею Новомосковського міськрайонного суду та наказом № 225-к від 02 вересня 2004 року, з 06 вересня 2004 року призначено суддею Новомосковського міськрайонного суду. Постановою Верховної Ради України від 20 травня 2010 року позивача обрано безстроково на посаду судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Постановою Верховної Ради України від 05 липня 2012 року позивача обрано безстроково суддею Апеляційного суду Дніпропетровської області та наказами 15 серпня 2012 року № 54-о та від 16 серпня 2012 року № 153, відрахований зі штату Новомосковського міськрайонного суду та зарахований до штату Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Рішенням Вищої Ради Юстиції від 21 липня 2016 року № 1589/0/15-16 внесено подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Апеляційного суду Дніпропетровської області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

08 вересня 2016 року Постановою Верховної Ради України № 1515-VІІІ «Про звільнення суддів» відповідно до пункту 9 частини п'ятої статті 126 Конституції України позивача звільнено з посади судді Апеляційного суду Дніпропетровської області та наказом голови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2016 року позивача відраховано зі штату суду у зв`язку з виходом у відставку.

З огляду на викладене, стаж роботи позивача на посаді судді складає 12 років і 10 днів.

Крім того, з поданої позивачем копії трудової книжки, розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, рішення Вищої Ради Юстиції № 1589/0/15-16 від 21 липня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1, крім стажу роботи на посаді судді, має також 16 років 1 місяць 7 днів стажу, який складається з періоду проходження строкової військової служби (з 20 жовтня 1983 року по 15 січня 1986), служби в органах внутрішніх справ (з 07 липня 1987 року по 24 листопада 1997 року), з 02 грудня 1997 року по 06 вересня 2004 року служби в органах податкової міліції, з яких роботи: на посаді слідчого відділу внутрішніх справ міста Новомосковська (з 08 жовтня 1990 року по 16 листопада 1993 року), на посаді старшого слідчого відділу внутрішніх справ міста Новомосковська (з 16 листопада 1993 року по 03 квітня 1995 року), на посаді слідчого слідчої частини слідчого управління УМВС в Дніпропетровській області (з 03 квітня 1995 року по 11 серпня 1997 року), на посаді слідчого відділу Новомосковського МВ УМВС України в Дніпропетровській області (з 11 серпня 1997 року по 24 листопада 1997 року), на посаді старшого слідчого міськрайонного відділу податкової міліції Новомосковської ОДПІ (з 02 грудня 1997 року по 15 червня 1999 року), на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого відділу Управління податкової міліції ДПА у Дніпропетровській області (з 15 червня 1999 року по 06 вересня 2004 року).

16 вересня 2016 року позивачем до Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області подано заяву про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 16 вересня 2016 року в розмірі 90% грошового утримання судді.

31 жовтня 2016 року позивач звернувся з заявою до Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про роз'яснення причин нарахування довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80 відсотків від заробітної плати.

Листом Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду № 6074/02/15 від 11 листопада 2016 року, позивача повідомлено про призначення і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80 відсотків від заробітної плати. В обґрунтування підстав призначення довічного грошового утримання в означеному розмірі, відповідачем зазначено те, що за матеріалами пенсійної справи, стаж роботи позивача на посадах, які дають право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 12 років 10 днів за періоди: з 07 вересня 2004 року по 15 серпня 2012 року, з 16 серпня 2012 року по 31 грудня 2015 року, з 01 січня 2016 року по 15 вересня 2016 року. З урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №4-рп/2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини 3, абзаців 1, 2, 4, 6 частини 5 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та положень пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці), розмір щомісячного довічного грошового утримання встановлюється судді у розмірі 80% грошового утримання суддів. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% заробітку, але не може бути більшим ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. На час звернення з заявою, щомісячне довічне грошове утримання призначено та обчислено згідно норм чинного законодавства і складає з 16 вересня 2016 року - 20416,00 грн. (25520,00 грн. х 80%, де 25520,00 грн. - заробітна плата для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці).

Розглядаючи правомірність дій відповідача під час призначення довічного грошового утримання, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI (далі - Закон №2453-VI), в редакції, чинній на час набуття позивачем права на отримання щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням змін, внесених Законом України № 213-VIII від 02 березня 2015 року, судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 60 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня 1953 року; 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року. Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія. Положення частини третьої статті 141, яке визначало, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-рп/2016 від 08 червня 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI (далі - Закон №2453-VI), в редакції, чинній на час набуття позивачем права на отримання щомісячного довічного грошового утримання, суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається згідно зі статтею 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Статтею 135 цього Закону (у редакції, чинній після 28 березня 2015 року в редакції Закону № 213-VIII від 02 березня 2015 року) визначено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Як встановлено судом, позивач на час звільнення з посади судді апеляційного суду Запорізької області у зв'язку з відставкою та відповідно до вищенаведеної норми закону має 12 років 10 днів стажу роботи на посаді судді.

Разом з тим, суд вважає, що стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді, який надає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, має визначатися на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, що діяла до 28 березня 2015 року (до внесення змін Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 №192-VIII).

Так, згідно з пунктом 11 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній до 28 березня 2015 року, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Частиною четвертою статті 43 Закону України «Про статус суддів» зі змінами, внесеними Законом України від 24 лютого 1994 року № 4015-XI, було встановлено: до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних із керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському місцевих судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03 вересня 2005 року № 865 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Як зазначено вище, ОСОБА_1, крім стажу роботи на посаді судді, має також 16 років 1 місяць 7 днів стажу, який складається з періоду проходження строкової військової служби, в органах внутрішніх справ на посадах слідчого та служби в органах податкової міліції, на посадах слідчого. Отже, загальний стаж роботи ОСОБА_1, що надав йому право на відставку становив на день розгляду подання про звільнення становив 27 років 10 місяців, а на час звільнення з посади судді стаж, що надає позивачу право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 28 років 1 місяць 17 днів.

При цьому суд виходить з такого. Статтею 126 Конституції України встановлено, що незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

У рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 зазначено: «Незалежність суддів є невід'ємною складовою їхнього статусу. Вона є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону. Незалежність суддів забезпечується насамперед особливим порядком їх обрання або призначення на посаду та звільнення з посади; забороною будь-якого впливу на суддів; захистом їх професійних інтересів; особливим порядком притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності; забезпеченням державою особистої безпеки суддів та їхніх сімей; гарантуванням фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів, їх правового і соціального захисту. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності ї недоторканності суддів у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів».

Висновок про те, що зменшення обсягу гарантій незалежності суддів суперечить Конституції України також покладено в основу рішень Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

З огляду на викладене, незважаючи на те, що чинна редакція Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд») при визначенні права судді на відставку та розміру щомісячного довічного грошового утримання не передбачає зарахування календарного періоду проходження строкової військової служби, стажу роботи на посаді слідчого, враховуючи, що ОСОБА_1 набув таке право до моменту набрання чинності Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд», який не передбачає позбавлення права на відставку та, з урахуванням рішень Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016, зменшення розміру довічного грошового утримання суддів, які набули таке право до набрання цим Законом чинності, суд вважає, що ОСОБА_1 до його стажу роботи на посаді судді має бути зараховано строк проходження ним військової служби та строк роботи ним на посадах слідчого.

З огляду на викладене, дії відповідача щодо призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80% від суддівської винагороди, виходячи лише із стажу роботи на посадах судді без врахування строку проходження ним військової служби та строк роботи ним на посадах слідчого, суд вважає неправомірними.

Питання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці регламентуються положеннями ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI, чинного на час виникнення спірних правовідносин.

Рішенням Конституційного суду України від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, та визначено, що частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

Таким чином відповідно до наведених положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», позивач має право на призначення щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016, внаслідок чого позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України, судові витрати, понесені позивачем у виді сплаченого судового збору в розмірі 551,20 грн. підлягають стягненню з державного бюджету на користь позивача.

Також, відповідно до ч.1 ст. 267 КАС України суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача, подати у місячний строк з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 158, 160 - 163, 183-2 КАС України, суд -

постановив:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо визначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80% від суддівської винагороди.

Зобов'язати Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області починаючи з 16 вересня 2016 року призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, відповідно до частини 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді на час здійснення нарахування, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді з урахуванням виплачених за зазначений період сум.

Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) грн. 20 коп.

Зобов'язати Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області надати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з моменту набрання законної сили.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя Д.О. Парфьонов