Справа № 805/825/16-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Волгіна Н.П.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року справа №805/825/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.

Суддів: Василенко Л.А.

ОСОБА_2

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2016 року у справі № 805/825/16-а за позовом Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" в інтересах управління "Донбасводоремонт" Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування вимоги від 03 грудня 2015 року № Ю-131-23 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, -

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2016 року Комунальне підприємство "Компанія "Вода Донбасу" в інтересах управління "Донбасводоремонт" Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" (далі позивач, підприємство, управління «Донбасводоремонт» КП «Вода донбасу») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби (далі відповідач, СДПІ у м. Донецьку) про визнання протиправною та скасування вимоги від 03 грудня 2015 року № Ю-131-23 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску (арк. справи 4-9).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2016 року вказаний адміністративний позов задоволено, визнано протиправною та скасувано вимогу Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС від 3 грудня 2015 року № Ю-131-23 про зобовязання Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу в інтересах Управління Донбасводоремонт КП Компанія Вода Донбасу сплатити заборгованості з єдиного соціального внеску в сумі 9 918 400,84 грн, яка виникла станом на 30 листопада 2015 року, до складу якої входять: недоїмка у сумі 9 533 989,62 грн, штраф у сумі 218 749,14 грн, пеню у сумі 165 662,08 грн. (арк. справи 72-77).

Не погодившись із постановою суду першої інстанції відповідачем (далі апелянт, СДПІ у м. Донецьку) подано апеляційну скаргу, в якій останній посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, оскільки на думку апелянта, судом першої інстанції не враховано, що Закон № 1669 не скасовує обовязків, визначених частиною 2 статті 6 ЗУ № 2464, а надає можливість платникам на період АТО не виконувати їх у встановлені строки, а тому апелянт вважає, що ним правомірно та в рамках діючого законодавства сформована вимога зі сплати єдиного внеску, при цьому головною підставою для такого звільнення є заява спрямована до фіскального органу про звільнення від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску та Сертифікат ТПП про засвідчення форс-мажорних обставин у період АТО щодо своєчасної сплати платежів. Окрім цього апелянт звертав увагу на те, що у разу несплати страхувальником єдиного внеску застрахована особа втрачає за такий період страховий стаж і статус застрахованої особи (арк. справи 88-94).

До судового засідання сторони не зявились, належним чином повідомлені про розгляд справи, таким чином у відповідності до статті 197 КАС справа розглядається в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено судом, та не є спірним між сторонами, контролюючим органом 03 грудня 2015 року винесено вимогу № Ю-131-23 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску до якої входять періоди з серпня 2014 року по листопад 2015 року на суму 9 918 400,84 грн, яка виникла станом на 30 листопада 2015 року, до складу якої входить: недоїмка з ЄВС у сумі 9 533 989,62 грн, штраф у сумі 218 749,14 грн, пеня у сумі 165 662,08 грн (том 1 арк. справи 28).

Проте спірним питанням у даній справі є наявність підстав для звільнення позивача від обовязку своєчасно сплачувати єдиний внесок у відповідності до ЗУ № 1669 в рамках обовязків платника податків, визначених частиною 2 статті 6 ЗУ № 2464.

З приводу цього колегія суддів зауважує, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» від 04 липня 2013 року № 406-VII до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI (далі - Закон №2464-VI) та ПК України внесено зміни, відповідно до яких право адміністрування єдиного внеску, яке раніше було у органів Пенсійного фонду України, передано органам доходів і зборів.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону № 2464-VI його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування (п.2 ч.1 ст.1 Закону № 2464-VI).

Частиною 2 статті 6 Закону № 2464-VI передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

При цьому як вказувалось судом вище, суд дійшов висновку про те, що у розумінні пунктів 93 та 94 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» № 2464 в рамках Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення АТО» від 02 вересня 2014 року № 1669 позивач звільнений від сплати єдиного внеску, але суд частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII, який набув чинності 15 жовтня 2014 року та визначав тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону встановлено, що територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України 1669 внесено зміни до Закону України від 8 липня 2010 року № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а саме підпункт б) розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» було доповнено пунктом 9-3 (який згідно з Законом України від 02.03.2015 р. № 219-VІІІ перейменований в пункт 9-4) такого змісту:

«9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обовязків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції. Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються». Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Тобто, в силу положень п. 9-3 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464, який надалі вважається пунктом 9-4 законодавець має на увазі, що позивач звільняється від виконання зобовязань платника єдиного внеску, встановлених частиною 2 статті 6 ЗУ № 2464 тільки в частині своєчасності та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, а не звільнятись від сплати єдиного внеску взагалі, тому в цій частині щодо обовязку сплачувати єдиний внесок суд погоджується з доводами апелянта, проте не погоджується в частині формування вимоги за цей період, оскільки в рамках Закону № 1669 позивач повинен сплатити суму недоїмки за вимогою не пізніше, ніж тридцятиденний термін з дня закінчення АТО, проте форс-мажорні обставини повинен підтвердити заявою, спрямованою до контролюючого органу та Сертифікатами ТПП.

Так, як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, позивач звертався 5 листопада 2014 року до відповідача з заявою про звільнення позивача від виконання своїх обовязків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (зокрема, від обовязку своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок) на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції (том 1 арк. справи 29-30).

Крім цього, КП Компанія Вода Донбасу отримано Сертифікат (висновок) № 1194 від 29 жовтня 2014 року про настання обставин непереборної сили при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обов'язкових платежів. Суд звертає увагу, що цей Сертифікат видано саме Управлінню Донбасводоремонт КП Компанія Вода Донбасу із засвідченням обставин непереборної сили також з 10 червня 2014 року (том 1 арк. справи 39-40).

Крім цього колегія суддів звертає увагу, що ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року по справі № 805/1678/16-а, яка набрала законної сили 03 жовтня 2016 року, скасовано вимогу Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області від 01.03.2016 року № Ю-9-23 на загальну суму 11 896 325, 89 грн. до складу якої входить і недоїмка за періоди, що оскаржуються в даній справі.

3 урахуванням викладеного суд вважає, що позивач виконав усі вимоги законодавства, що є підставою для звільнення останнього з 14 квітня 2014 року від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань щодо своєчасної сплати єдиного внеску,а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування спірної вимоги відповідача, а отже судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та прийнята постанова з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому наявні підстави у відповідності до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 200, 205, 197, 198, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2016 року у справі № 805/825/16-а, - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2016 року у справі № 805/825/16-а, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Суддів: Л.А. Василенко

ОСОБА_2