Справа № 564/2135/16-а
Суддя: Грипіч Л. А.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2135/16-а

Рядок статзвіту № 87

22 грудня 2016 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Грипіч Л. А.

розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області в якому просила суд визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області щодо відмови у проведенні перерахунку розміру пенсії неправомірними та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії за віком, виходячи з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної заробітної плати, без обмеження її максимального розміру та здійснювати відповідні виплати, починаючи з 01 листопада 2016 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Костопільському районі і отримує пенсію, яку їй призначено за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", як державному службовцю. Пенсія їй була призначена виходячи з розрахунку 90 відсотків середньомісячної заробітної плати відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». Постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 «Про впорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» підвищено посадові оклади працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, у тому числі першого заступника міського голови, де позивач працювала до виходу на пенсію.

02 листопада 2016 року вона звернулася до відповідача із письмовою заявою про перерахунок пенсії виходячи із розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку відповідно до довідки №04-33/7 від 01.11.2016 року про заробітну плату. Крім того, позивач у своїй заяві просила провести перерахунок пенсії відповідно довідки №759 від 28.08.2013 року, відповідно до якої їй проводилося призначення пенсії при виході на пенсію з врахуванням сум надбавки за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи, яка вказана у довідці №04-33/7 від 01.11.2016 року за виключенням сум зазначеної надбавки, вказаних у довідці №759 від 28.08.2013 року. Однак очікуваного перерахунку пенсії згідно поданої заяви про перерахунок пенсії не відбулося, їй було відмовлено у здійсненні такого перерахунку. Вважає дії Пенсійного фонду протиправними та незаконними.

Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області подало суду письмові заперечення на адміністративний позов.

Справу розглянуто в порядку скороченого провадження у відповідності до ст.183-2 КАС України.

Дослідивши подані сторонами письмові докази по справі суд вважає адміністративний позов обгрунтованим з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи встановлено, що позивачу було призначено пенсію за віком на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу".

У зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів», з 01 грудня 2015 року підвищено заробітну плату державним службовцям у звязку з чим у позивача виникло право на перерахунок призначеної їй пенсії.

02 листопада 2016 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області із заявою про проведення перерахунку раніше призначеної пенсії та просила провести перерахунок пенсії непрацюючому державному службовцю, згідно ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу».

У задоволенні цієї заяви позивачу було відмовлено, про що повідомлено листом Управління Пенсійного фонду України у Костопільському районі Рівненської області № 4429/02 від 16 листопада 2016 року.

Листом № 4429/02 від 16 листопада 2016 року Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області повідомило позивача про відмову у проведенні перерахунку пенсії, пославшись на відсутність для того підстав, а саме, на положення пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, згідно яких з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Крім того, у листі зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведенняіндексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», унесено зміни, зокрема до постанови від 31.06.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітків для обчислення пенсії», згідно з якими вилучено пункт 4 постанови, яким було визначено порядок обчислення заробітної плати для проведення перерахунку пенсії державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України, а також роз»яснено, що з 01 травня 2016 року набрав чинності ЗУ «Про державну службу» №889-VIII, яким не передбачено проведення перерахунку пенсій державним службовцям.

Суд вважає, що дії відповідача по відмові у перерахунку позивачу пенсії за віком є протиправними, оскільки обмежують її конституційні права.

Відповідно до статті 1 Конституції Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Згідно з частиною другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У статті 22 Конституції України зазначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Пленум Верховного Суду України у пункті 19 своєї Постанови від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» роз'яснив, що відповідно до статей 8 та 22 Кунституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

Умови та порядок пенсійного забезпечення державних службовців визначено статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХІІ). Редакція зазначеної статті змінювалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції станом на час призначення пенсії позивачу), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно зі ст.37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції чинній на момент виходу позивача на пенсію) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивачу призначена в розмірі 90 % середньої заробітної плати за займаною посадою на час виходу на пенсію.

Отже, оскільки на час набуття позивачем права на пенсійне забезпечення за положеннями ст.37, 37-1 Закону України "Про державну службу" було встановлено її право на отримання пенсії у розмірі 90 % від заробітку та на перерахунок пенсії у разі підвищення заробітної плати державним службовцям, суд вважає, що зазначена норма зберігає юридичну силу як для позивача, так і для відповідача на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії від 02.11.2016 року.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" N 76-VIII від 28 грудня 2014 року, що набув чинності 01 січня 2015 року ст.37-1 Закону України "Про державну службу" викладено в новій редакції та визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця визначався постановою Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" №865 від 31 травня 2000 року.

Пунктом 4 Постанови №865 (у редакції, яка була чинна до 15 грудня 2015 року), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії визначалась виходячи з заробітної плати працюючих державних службовців за тими ж посадами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", яка набула чинності 15 грудня 2015 року до Постанови №865 внесено зміни, а саме: виключено пункт 4.

На час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України, всупереч статті 37-1 Закону України "Про державну службу", не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям, тому суд вважає, що підлягають застосуванню норми Закону України "Про державну службу" в редакції чинній на момент призначення пенсії державного службовця при здійсненні позивачу перерахунку такої, оскільки ст.22 Конституції України закріплено, що права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Суд при цьому враховує практику Європейського Суду з прав людини у рішенні по справі "Суханов та Ільченко проти України", де вказано, що бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені ст.1 Першого протоколу.

Суд вважає, що право позивача на перерахунок пенсії на час звернення з заявою передбачене ст. 37-1 Закону України "Про Державну службу" і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань, а тому неприйняття Кабінетом Міністрів України постанови щодо умов перерахунку пенсії не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії та позбавлення позивача наданих їй соціальних гарантій.

В звязку з цим суд вважає, що при перерахунку пенсії позивачу згідно зі ст.37-1 Закону України «Про державну службу» підлягає застосуванню норма, що визначає порядок перерахунку пенсії, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у проведенні перерахунку пенсії.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 зазначив, що «невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави». Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є «складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права».

Відповідно до роз'яснень, наведених у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення повинні ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

З огляду на вказане, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача щодо проведення їй перерахунку пенсії за віком із розрахунку 90 відсотків середньомісячної (чинної) заробітної плати є обґрунтованими та доведеними.

Доводи Управління Пенсійного фонду України у Костопільському районі Рівненської області, наведені у запереченнях на адміністративний позов, спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та наведеними судом у даній постанові нормами права.

Відповідно до ст. 94 КАС України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтвердженні судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.11,17,18,71,94,160,161,162,183-2,186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити дії - задовольнити .

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Костопільському районі Рівненської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за віком в розмірі 90 відсотків середньомісячної заробітної плати відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723- XII.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії , відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», виходячи із розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної заробітної плати, згідно довідки про заробітну плату №04-33/7 від 01.11.2016 року , а також з врахуванням сум надбавки за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи, яка вказана у довідці №04-33/7 від 01.11.2016 року за виключенням сум зазначеної надбавки, вказаних у довідці №759 від 28.08.2013 року , починаючи з 01.11.2016 року, без обмеження її максимального розміру та здійснити відповідні виплати.

Присудити з Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь позивача ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Костопільського районного суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України , а також прийняття постанови у письмовому чи скороченому провадженні - з дня отримання копії постанови.

СуддяОСОБА_2