Справа № 414/1529/16-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Харченко Г.А.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року справа №414/1529/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.

Судді: Гайдар А.В.

ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Кремінського районного суду Луганської області від 19 жовтня 2016 року по справі № 414/1529/16-а (головуючий І інстанції Харченко Г.А.) за позовом ОСОБА_3 до управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації про зобовязання нарахувати та виплатити грошову допомогу до 05 травня (за період з 2013 року 2016 рік), -

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2016 року ОСОБА_3 (далі позивач, ОСОБА_3М.) звернулась до Кремінського районного суду Луганської області із адміністративним позовом до управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації (далі - відповідач, УСЗН Кремінської ради) з вимогами: про зобовязання нарахувати та виплатити грошову допомогу до 05 травня за 2013, 2014, 2015, 2016 рік (арк. справи 2).

Постановою Кремінського районного суду від 19 жовтня 2016 року позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог (арк. справи 27).

Не погодившись з вищенаведеною постановою суду першої інстанції позивач (далі - апелянт) звернувся до суду з апеляційної скаргою на рішення суду першої інстанції в обґрунтування доводів якої позивач зазначила, що 07 червня 2016 року вона звернулась до відповідача про нарахування та виплату їй грошової допомоги, як дружині померлого учасника бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» починаючи з 2013 року, тобто після смерті її чоловіка, який помер 17 січня 2013 року, проте відповідач відмовив їй у виплаті грошової допомоги з посиланням на те, що статус дружини померлого чоловіка вона отримала лише 27 травня 2016 року, а тому відсутні підстави на виплату грошової допомоги у відповідності до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до 05 травня. Апелянт зауважує, що за свою трудову діяльність вона проявляла себе як гарний працівник та має право на отримання грошової допомоги, також у звязку з поганим станом здоровя вона не могла вчасно звернутись до відповідача з заявою про призначення їй грошової допомоги, з урахуванням чого просила суд задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити її адміністративний позов (арк. справи 2).

Сторони до судового засідання не зявились, належним чином повідомлені про розгляд справи, у звязку з чим у відповідності до статті 197 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, а також не є спірним між сторонами ОСОБА_3 була дружиною ОСОБА_4, який помер 15 січня 2013 (арк. справи 3-5), при своєму житті був учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії АА № 586025 (арк. справи 8). 07 червня 2016 року позивач звернулась до відповідача з заявою про нарахування та виплату їй грошової допомоги, як дружині померлого учасника бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» починаючи з 2013 року, тобто після смерті її чоловіка, який помер 17 січня 2013 року, проте відповідач листом від 14 червня 2016 року відмовив їй у виплаті грошової допомоги з посиланням на те, що статус дружини померлого чоловіка вона отримала лише 27 травня 2016 року, а тому відсутні підстави на виплату грошової допомоги у відповідності до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до 05 травня (арк. справи 11).

Таким чином спірним питанням даної справи є наявність підстав для нарахування та отримання позивачем грошової допомоги до 05 травня відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням отриманого нею 27 травня 2016 року статусу дружини померлого чоловіка за періоди 2013, 2014, 2015 та 2016 роки.

З приводу викладеного колегія суддів зазначає, що відповідно до статтей 10, 15 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать зокрема дружина (чоловіків) померлих інвалідів Великої Вітчизняної війни, а також дружина (чоловіків) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге та їм до 5 травня виплачується разова грошова допомога в розмірах, які визначаються КМУ в межах бюджетних призначень Державного бюджету України.

Статтею 17-1 ч. 6 вказаного вище Закону разова грошова допомога не виплачується в разі смерті отримувача до 5 травня або набуття громадянином статусу згідно із статтями 6, 7, 9, 10, 11 цього Закону після 5 травня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги, а як вказувалось судом вище, позивач набула статус та отримала посвідчення члена сім'ї загиблого лише 27 травня 2016 року, тобто після 05 травня поточного року, в якому повинна здійснюватись виплата грошової допомоги, тому остання не має право у відповідності до вимог вказаного Закону на отримання грошової допомоги за 2013, 2014, 2015 та 2016 роки.

При цьому колегія суддів поважно ставиться до погіршення стану здоровя позивача, та нажаль у даному випадку це не впливає на отримання нею грошової допомоги за попередні роки та 2016 рік, оскільки норми Закону чітко регламентують про те, що для отримання грошової допомоги остання повинна набути статусу члена сім'ї загиблого до 05 травня поточного року.

З урахуванням чого колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, що відповідно до вимог статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Кремінського районного суду Луганської області від 19 жовтня 2016 року по справі № 414/1529/16-а, - залишити без задоволення.

Постанову Кремінського районного суду Луганської області від 19 жовтня 2016 року по справі № 414/1529/16-а, - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Судді А.В. Гайдар

ОСОБА_2