Справа № 552/3309/16-а
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 р.Справа № 552/3309/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 13.07.2016р. по справі № 552/3309/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради третя особа Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня ім. О.Ф.Мальцева

про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

24 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради про визнання незаконним та скасування рішення, мотивуючи свій позов тим, що 12.01.2016 року виконавчим комітетом Київської районної в місті Полтаві ради було ухвалено рішення №13 про затвердження подання опікунської ради щодо призначення над недієздатним ОСОБА_4 опікуном Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім.О.Ф.Мальцева у особі головного лікаря ОСОБА_5 15.03.2016 року вона звернулася до виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради, як органу опіки та піклування, з заявою про призначення її опікуном над ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. 26.04.2016 року виконавчим комітетом Київської районної в місті Полтаві ради було ухвалено рішення №122 про затвердження подання опікунської ради щодо призначення над недієздатним ОСОБА_4 опікуном Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім.О.Ф.Мальцева у особі головного лікаря ОСОБА_5 З даними рішеннями відповідача вона не погоджується, вважає їх незаконними, необґрунтованими та такими, що грубо порушують її права та права недієздатного ОСОБА_4 в сфері опіки та піклування. Призначивши опікуном ОСОБА_4 юридичну особу Полтавську обласну клінічну психіатричну лікарню ім.О.Ф.Мальцева, відповідач грубо порушив вимоги цивільного законодавства України та вийшов за межі своїх повноважень у сфері опіки та піклування. ОСОБА_4 було визнано недієздатним на підставі висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №14 від 13.01.2016 року, згідно якого ОСОБА_4 страждає на психіатричне захворювання, яке позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. При цьому дана експертиза проводилась саме Полтавською обласною клінічною психіатричною лікарнею ім.О.Ф.Мальцева, тобто установою, яка за рішеннями відповідача була призначена опікуном ОСОБА_4, а тому разом з ОСОБА_5, як її головним лікарем, є особами зацікавленими не на користь недієздатного ОСОБА_4.

Вважає, що призначення опікуном ОСОБА_4 Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім.О.Ф.Мальцева в особі головного лікаря ОСОБА_5 шкодить інтересам та конституційним правам хворого, заважає його одужанню, здійсненню життєдіяльності й, взагалі, заперечує принципу людяності. Представники хворого ОСОБА_4 неодноразово зверталися зі скаргами на порушення його прав саме працівниками та керівництвом Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім.О.Ф.Мальцева. Крім того, в позові вказувала, що проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1. Разом з ними по сусідству в квартирі АДРЕСА_2 на протязі всіх останніх років проживав ОСОБА_4, визнаний судом недієздатним. Мати позивача, ОСОБА_7, була найближчою подругою матері ОСОБА_4 - ОСОБА_8. Після смерті матері ОСОБА_4 - ОСОБА_8, починаючи з 2009 року й до останнього часу, саме вона зі своїм чоловіком, єдині з усіх, постійно піклувалися про ОСОБА_4, допомагали грошима, забезпечували їжею, вирішували всі його справи, створювали й підтримували в його житті всі необхідні умови для його повноцінного існування. Позивач вважає, що вона відповідає усім передбаченим законом критеріям щодо призначення її опікуном, оскільки вона раніше і до цього часу, на протязі багатьох років постійно піклувалася зі своїм чоловіком про ОСОБА_4, і в подальшому буде здійснювати піклування про нього та створювати всі необхідні умови для його повноцінного існування. Вони є єдиними близькими для нього людьми. Вона та її сім`я перебувають з підопічним ОСОБА_4 у сімейних стосунках, й вона має повну можливість виконувати обов`язки опікуна. Вона та її чоловік позитивно характеризуються за місцем роботи та проживання, мають постійну роботу, достатній заробіток, гарний стан здоров»я, задовільні житлові умови та житло у особистій власності за вищевказаною адресою. Тим більше, що сам ОСОБА_4 добре знає їх й повністю їм довіряє. Підтверджуючі дані обставини письмові матеріали були надані нею до органу опіки та піклування, але безпідставно проігноровані відповідачем. Вважає, що рішення відповідача №13 та №122 про затвердження подання опікунської ради щодо призначення над недієздатним ОСОБА_4 опікуном Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім.О.Ф.Мальцева в особі головного лікаря ОСОБА_5 є такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства України в сфері опіки та піклування та грубо порушують права хворої недієздатної людини - ОСОБА_4, в зв`язку з чим підлягає скасуванню. Просила суд рішення виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради від 12.01.2016 року за №13 про затвердження подання про призначення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім.О.Ф.Мальцева в особі головного лікаря ОСОБА_5 опікуном над ОСОБА_4 та рішення виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради від 26.04.2016 року за №122 про затвердження подання опікунської ради щодо призначення над недієздатним ОСОБА_4 опікуном Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім.О.Ф.Мальцева в особі головного лікаря ОСОБА_5 визнати незаконними та скасувати.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 13.07.2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради про визнання незаконним та скасування рішення відмовлено.

Як свідчить ухвала про відкриття провадження по справі, постанова суду першої інстанції з ухвалою про виправлення описки, справа розглянута за правилами КАС України.

ОСОБА_1, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Київського районного суду м. Полтави від 13.07.2016 року та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а саме: рішення виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради від 12.01.2016 року за №13 про затвердження подання опікунської ради щодо призначення над недієздатним ОСОБА_4 опікуном Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім.О.Ф.Мальцева у особі головного лікаря ОСОБА_5 та рішення виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради від 26.04.2016 року за №122 про затвердження подання опікунської ради щодо призначення над недієздатним ОСОБА_4 опікуном Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім.О.Ф.Мальцева у особі головного лікаря ОСОБА_5 визнати незаконними та скасувати. Вказує, що відповідач порушив вимоги цивільного законодавства України та вийшов за межі своїх повноважень у сфері опіки та піклування. Посилається на ст. 63 та ст. 64 ЦК України.

Представник виконкому та Київської районної в м. Полтава ради подав письмове заперечення, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Полтави від 13.07.2016 року без змін. Заступник голови районної ради справу просить розглядати без участі представника виконкому.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що в провадженні Київського районного суду м.Полтави знаходилась цивільна справа за заявою Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім.О.Ф.Мальцева про визнання ОСОБА_4 недієздатним та призначення йому опікуна.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 24.12.2015 року (а.с.10) по справі призначено судово-психіатричну експертизу.

Згідно Висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №14 від 13.01.2016 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 страждає стійким хронічним психіатричним розладом у вигляді шизофренії параноїдної форми з параноїдним синдромом, безперервним перебігом та вираженими змінами особистості. Наявне у нього психічне захворювання позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 01.02.2016 року заяву Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім.О.Ф.Мальцева про визнання ОСОБА_4 недієздатним задоволено. Визнано ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 недієздатним. Встановлено над ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 опіку та призначено його опікуном - головного лікаря Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім.О.Ф.Мальцева ОСОБА_5 (а.с.24).

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 04.05.2016 року, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_6, рішення Київського районного суду м.Полтаві від 01.02.2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.11.2016 року, за касаційною скаргою ОСОБА_1, рішення Київського районного суду м.Полтаві від 01.02.2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 04.05.2016 року залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову колегія суддів зазначає, що апеляційне провадження у справі належить закрити, так як справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Положеннями ч.2 ст.4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч.1 п. 1 ст. 157 КАС суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Позивачка обґрунтовує неправомірність оскаржуваних рішень відповідача якими затверджено подання опікунської ради щодо призначення над недієздатним ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 опікуном Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім.О.Ф.Мальцева в особі головного лікаря ОСОБА_5, її правом призначення опікуном даної особи. Питання щодо визнання недієздатним ОСОБА_4, встановлення опікунства над ним призначенням опікуном головного лікаря Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім.О.Ф.Мальцева ОСОБА_5 вирішені в межах цивільної справи, яка розглядалася Київським районним судом м.Полтави по якій досліджувався затверджений рішенням №13 виконкому висновок. Вказане рішення залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.11.2016 року.

Тобто питання щодо правомірності висновку та встановлення опіки повинно вирішуватися саме в межах тієї справи, якої він надавався.

Колегія суддів зазначає, що згідно рішень №13 та №122 вони надсилаються до Київського районного суду м. Полтави та Апеляційного суду Полтавської області відповідно.

Крім того, спір пов'язаний з опікою, тобто з цивільними правовідносинами, регулюються нормами ЦК України (ст.ст. 55 -79).

Відповідно ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Беручи до уваги, що даний спір стосується питань опікунства, які у розумінні ст.15 ЦПК України стосуються цивільних відносин, колегія суддів зазначає, що це у свою чергу виключає розгляд даної справи в порядку адміністративного судочинства.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає, що справа повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Отже, колегія суддів, вважає, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що провадження в даній справі слід закрити, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно всі доводи сторін щодо правомірності оскарженого рішення суд по суті не оцінює.

За правилами пункту 4 частини 1 статті 198 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статями 155 і 157 цього Кодексу.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.

Суд роз'яснює, що даний спір підлягає вирішенню в межах цивільного судочинства.

Керуючись п. 1 ст. 157, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 4 ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 13.07.2016р. по справі № 552/3309/16-а скасувати.

Провадження по справі закрити.

Роз`яснивши, що даний спір підлягає вирішенню в межах цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г. Тацій Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 26.12.2016 р.