Справа № 473/3471/16-а
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2016-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/3471/16-а
ПОСТАНОВА

іменем України

"16" грудня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Козаченко О.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання рішення протиправним та його скасування, зобов'язання провести перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області з обумовленим позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він з 29.01.2013 року перебуває на обліку в ОСОБА_3 об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України як отримувач пенсії за вислугою років на підставі ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року в розмірі 90 % від суми місячного заробітку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01.12.2015 року підвищено на 25% посадові оклади працівників прокуратури, розміри яких затверджено постановою Кабінету Міністрів від 31.05.2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» .

26.08.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії, посилаючись на положення чинного на час призначення пенсії Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, відповідно до яких призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Проте рішенням від 01.09.2016 року за № 16 позивачу в задоволенні його заяви було відмовлено, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення на позов, вказуючи, що прийняте рішення №16 від 01.09.2016 року є законним та обґрунтованим.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Так, питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, неодноразово були предметом розгляду Конституційного Суду України, який і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг отриманих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, в тому числі щодо розміру раніше призначеної пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є отримувачем пенсії за вислугою років на підставі ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року у розмірі 90 % від суми місячної (чинної) заробітної плати за відповідною посадою, з якої позивач вийшов на пенсію.

Відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, чинної на момент призначення пенсії позивачу, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

При цьому, граничний розмір пенсії обмежено не було.

Між тим, при зверненні 26.08.2016 року позивача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до вищевказаних положень в зв'язку з прийняттям 09.12.2015 року Кабінетом Міністрів України постанови № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою підвищено розмір посадових окладів, ОСОБА_2 було відмовлено в здійсненні даного перерахунку, оформлене рішенням відповідача № 16 від 01.09.2016 року.

Відмову відповідач обґрунтував неприйняттям Кабінетом Міністрів України постанови щодо умов і порядку перерахунку пенсії, як єдиної підстави для здійснення відповідного перерахунку в силу ч.2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року.

Проте, суд приходить до висновку, що зазначене рішення є протиправним, оскільки перерахунок пенсії позивачу повинен здійснюватися на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року в редакції чинній на час призначення пенсії. За цих положень його пенсійне забезпечення включало наявність у нього права на перерахунок пенсії у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, а постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01 грудня 2015 року посадові оклади працівників прокуратури, розміри яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» підвищено на 25%.

При цьому неприйняття Кабінетом Міністрів України постанови щодо умов і порядку перерахунку пенсії не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії та позбавлення позивача наданих йому соціальних гарантій.

За такого, зазначена норма повинна зберігати юридичну силу для сторін й на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії.

Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», згідно якої відбулось підвищення посадових окладів прокурорів, тобто з прийняттям якої виникли підстави для перерахунку раніше призначених пенсій прокурорам, набрала чинності 15.12.2015 року.

Таким чином, із врахуванням положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», право на перерахунок пенсії у позивача виникло з 01.01.2016 року.

За встановлених обставин, позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 11, 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання рішення протиправним та його скасування, зобов'язання провести перерахунок пенсії - задовольнити.

Рішення ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області № 16 від 01.09.2016 року про відмову ОСОБА_2 в проведенні перерахунку призначеної пенсії за вислугою років згідно з вимогами ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» визнати протиправним та скасувати.

Зобов'язати Вознесенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області перерахувати з 01.01.2016 року призначену ОСОБА_2 в зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року згідно з вимогами ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% місячного заробітку, без обмежень граничного розміру пенсії (з урахуванням фактично виплаченої суми пенсії).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Л.В.Лузан