Справа № 607/13546/16-а
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2016 Справа №607/13546/16-а

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, у якому просить визнати протиправним лист-відповідь Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області за № 617/С-11 від 29.11.2016 р. щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії державного службовця з 01 грудня 2015 року у звязку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів»; зобовязати Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області перерахувати ОСОБА_1, пенсію державного службовця з 01 грудня 2015 року відповідно до довідок Національної служби посередництва і примирення: про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсій державним службовцям від 14.11.2016 р. № 13-01/05-20/02-905 та про складові заробітної плати від 14.11.2016 р. № 13-01/05-20/02-904 у звязку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів» із збереженням відсотка нарахування пенсії на момент її початкового призначення у 2010 році у розмірі 90 відсотків.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що з 04.10.2010 року йому призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 90 % від суми заробітної плати. 24.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про перерахунок пенсії з підстав зростання з 01.12.2015 року заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям. Однак, згідно листа відповідача від 24.11.2016 року № 617/С-11, позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на те, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02.03.2015 р., з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». Із 01.05.2016 року набрав чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889-VIII, нормами якого не передбачено проведення перерахунків пенсій.. Позивач вважає відмову відповідача протиправною, оскільки наведена законодавча норма стосується виключно призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій. Дане положення поширюється на тих осіб, яким пенсії призначається (в теперішньому часі) спеціальними законами, а не на тих, яким вони вже призначені (в минулому часі).

16.12.2016 року Тернопільським обєднаним Управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області надіслано суду письмові заперечення, згідно яких вони просять відмовити в задоволення позову. В обґрунтування зазначають, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі ст.37-1 Закону №3723-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 у редакції, яка втратила чинність. Крім того, форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, затверджену Постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року №15-1, виключено на підставі постанови Пенсійного фонду України від 04.07.2016 року №15-2.

Суд вважає, що наявні достатні підстави для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення в порядку скороченого провадження.

При розгляді справи судом встановлено наступне.

Законом України «Про державну службу» встановлюються чіткі критерії, за яких державний службовець має право на пенсійне забезпечення. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року (в редакції на час призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

ОСОБА_1 із 04.10.2010 року отримує пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про державну службу», у розмірі 90 % від суми заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

24.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про перерахунок пенсії з підстав зростання з 01.12.2015 року заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям, згідно довідок Національної служби посередництва і примирення: про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсій державним службовцям від 14.11.2016 р. № 13-01/05-20/02-905 та про складові заробітної плати від 14.11.2016 р. № 13-01/05-20/02-904.

Як вбачається із листа Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 29.11.2016 року №617/С-11, ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на те, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02.03.2015 р., з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». Із 01.05.2016 року набрав чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889-VIII, нормами якого не передбачено проведення перерахунків пенсій. Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889- VIII втратив чинність Закон №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу. Пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 VIII передбачено право державних службовців лише на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ. Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013, скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №3723-ХІІ. Таким чином, провести перерахунок пенсії можливості не має.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865,було передбачено, що перерахунок пенсії проводився виходячи із заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено пенсію.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013,підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям проведено з 01 грудня 2015 року. Пунктом 2 зазначеної постанови передбачено внести до постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 зміни, а саме: пункт 4 виключити; абзац перший пункту 5 викласти в такій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики». Вказані зміни застосовуються з 01 грудня 2015 року.

Таким чином, суд зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013 внесено зміни в постанову Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 і виключено пункт 4, яким було передбачено проведення перерахунку пенсій, призначених державним службовцям у звязку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Згідно із статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII в редакції чинній із 01.01.2015 року до 01.05.2016 року, умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Станом на листопад 2016 року, на момент звернення ОСОБА_1 із заявою про перерахунок пенсії, вказана стаття Закону № 3723-ХІІ втратила чинність.

Статтею 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким у свою чергу, не передбачено право державних службовців на перерахунок пенсії у звязку зі збільшення грошового забезпечення працюючих осіб.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що законодавством, чинним станом до 01.01.2015 р., а саме статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ у відповідній редакції, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у звязку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Однак, в подальшому, законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось і станом на листопад 2016 року воно не регламентує права особи на перерахунок її пенсії у звязку зі зміною розміру заробітної плати працюючого державного службовця та порядку і умови здійснення такого перерахунку.

Водночас, при розвязанні спірних правовідносин суд враховує й правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 р., в якому суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09.10.1979 р. у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12.10.2004 р. у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд дійшов висновку, що пенсія позивачу призначена у 2010 році на підставі ст. 37 Закону № 3723-ХІІ,а її перерахунок позивач просить здійснити у листопаді 2016 року за ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ,яка до 01.01.2015 р. дійсно передбачала можливість перерахунку пенсії державного службовця в разі підвищення розміру заробітної плати особи, працюючої на аналогічній посаді, і пунктом 4 Постанови № 865 визначались умови такого перерахунку.

Разом з тим, на момент збільшення розміру заробітної плати працюючого державного службовця за посадою, з якої позивач вийшов на пенсію, та на момент його звернення до відповідача із заявою від 24.11.2016 р. щодо перерахунку його пенсії з цих підстав, законодавство змінилось, стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ взагалі втратила чинність, а Постанову № 865 було викладено в іншій редакції, яка не закріплює права особи на перерахунок пенсії з цих підстав, і жодним іншим нормативно-правовим актом також не визначено, ані таке право особи, ані порядку (механізму) перерахунку пенсії державного службовця у звязку зі зміною розміру заробітної плати та умов його здійснення.

З огляду на це, суд вважає, що у відповідача на момент звернення ОСОБА_1. із заявою про перерахунок його пенсії на підставі довідок Національної служби посередництва і примирення: про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсій державним службовцям від 14.11.2016 р. № 13-01/05-20/02-905 та про складові заробітної плати від 14.11.2016 р. № 13-01/05-20/02-904, не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача, а у відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ч.2 ст.11, ст.ст. 17,50, 72, 86, 99, 100, 158, 160, 162, 163, 186, 244-2 ч.1 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 19 Конституції України, ч.1 ст.37, ст.37-1 Закону України «Про державну службу», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02.03.2015 року, Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» №865 від 31.05.2000 року, Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяОСОБА_2