Справа № 820/4289/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

08 грудня 2016 р. №820/4289/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М. ,

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.03.2016 № Ізюмської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області в частині нарахованого штрафу в сумі 40744,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки, на підставі яких винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є необґрунтованими та помилковими, оскільки податковим органом невірно визначив граничні терміни реєстрації податкових накладних по податку на додану вартість, а також не надав оцінку виконання позивачем вимог Указу Президента України від 10.09.2014 №715 «Про державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» та Постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014р. №217 із змінами, внесеними Постановою КМУ від 18.12.2015р. №1086 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обовязки».

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що під час спірних правовідносин відповідач діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством.

В судове засідання не прибув про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином,.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи наявні матеріали справи, суд дійшов висновку про розгляд справи без участі представника відповідача за наявними доказами у справі.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та письмових поясненнях.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж (далі - Ізюмське КПТМ) зареєстровано виконавчим комітетом Ізюмської міської ради Харківської області як юридична особа, перебуває на обліку в Ізюмській ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області з 25.06.2003 як платник податків, є платником податків на додану вартість.

Згідно Статуту Ізюмське КПТМ є комунальним унітарним підприємством, яке здійснює діяльність в сфері задоволення потреб населення та інших категорій споживачів в забезпеченні тепловою енергією, гарячою водою (а.с.9-35).

Судом встановлено, що Ізюмською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області проведена камеральна перевірка даних Єдиного реєстру податкових накладних з питання порушення термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригувань щодо Ізюмського КПТМ.

За результатами камеральної перевірки складений акт від 10.03.2016 №136/1501/32284148 (а.с.38-41), у висновках якого визначено, що підприємством порушено терміни реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам ПДВ, в ЄРПН за період жовтень - грудень 2015 року та січень 2016 року, чим порушено п. 201.10 ст. 201 ПК України.

За результатами висновків, викладених в акті перевірки, Ізюмською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області винесено податкове повідомлення - рішення №, яким нараховано штрафні (фінансові) санкції за затримку реєстрації ПН на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ в розмірі 43501 грн., у розмірі 10 % у сумі 4350,18 грн., а також штрафна санкція за затримку реєстрації ПН від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ в розмірі 181970 грн., у розмірі 20 % в сумі 36394,16грн.. (а. с.42).

Перевіряючи обґрунтованість висновків Ізюмської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, викладених в акті перевірки від 10.03.2016 №136/1501/32284148, суд встановив наступне.

У періоді з 05 жовтня 2015 року по 31 січня 2016 року Ізюмським КПТМ виписано та зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних шляхом електронного зв'язку податкові накладні в загальному розмірі 225472,64 грн., що підтверджується наданими до матеріалів справи податковими накладними разом з квитанціями №1 (а.с.94-189,191-239).

Як вбачається з акту камеральної перевірки, податковим органом в акті камеральної перевірки визначено у формі таблицю №1 порушення терміну реєстрації ПН від 1 до 27 календарних днів. Відповідно до вказаної таблиці, зокрема, у рядках 1-3, 27-36, 38, 41-43,46, 46, 49 встановлено порушення терміну реєстрації 1 календарний день відповідної податкової накладної, в рядках 19-25 встановлено порушення терміну реєстрації 3 календарних днів відповідної податкової накладної.

Відповідно до пп.16.1.1-16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний: стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України; вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН).

Згідно статті 200-1.1. ПК України, система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:

суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;

суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;

суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На підставі статті 200-1.2. Кодексу платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Суд зазначає, що з 01.02.2015 реєстрації в ЄРПН підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній / розрахунку коригування (п. 11 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в ЄРПН.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання (абзац 11 п. 201.1 ст. 201 Кодексу).

З огляду на визначені порушення, суд зазначає, що контролюючий орган у висновках щодо визначення граничного терміну реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не врахував під час обчислення строків порушень - вихідні та святкові дні, що фактично припадають на останній день строку реєстрації вказаних податкових накладних.

Так, контролюючим органом помилково визначив порушення термінів реєстрації податкових накладних 1 календарний день - 16.11.2015, вважаючи, що граничний термін - 15.11.2015, оскільки вказана дата припадала на вихідний день - неділя.

Таким чином, останнім днем строку реєстрації податкових накладних є операційний (банківський) день, яким є 16.11.2015.

Також судом встановлено, що контролюючим органом помилково визначено 3 календарні дні прострочення реєстрації податкових накладних - 04.01.2016, вважаючи, що граничний термін реєстрації - 01.01.2016, оскільки вказана дата припадала на святкові дні в період з 01.01.2016 до 03.01.2016.

Таким чином, останнім днем строку реєстрації податкових накладних є операційний (банківський) день, яким є 04.01.2016.

Таким чином, визначені порушення термінів реєстрації вказаних податкових накладних контролюючим органом зроблені в супереч чинному законодавству, з порушення наданих платнику податків прав.

Щодо порушень термінів реєстрації податкових накладних в таблиці №1 акту камеральної перевірки в рядках 4-18, 26,37, 39-40,44-45,47-48, суд зазначає наступне.

Як вбачається з пояснень представника позивача, наданих в судовому засіданні, оплата за послуги Ізюмського КПТМ частково здійснюється за рахунок бюджетних коштів місцевого, державного бюджету (субсидії, пільги) та за кошти бюджетних організацій.

Відповідно до п.187.7 ст.187 ПК України, датою виникнення податкових зобовязань у разі постачання товарів/послуг з оплатою на рахунок бюджетних коштів є дата зарахування таких коштів на банківський рахунок платника податку або дата отримання відповідної компенсації у будь-якій іншій формі, включаючи зменшення заборгованості такого платника податку за його зобовязаннями перед бюджетом.

Як вбачається з розрахунку штрафних санкцій до акту перевірки, а також наданих податкових накладних щодо яких визначено порушення граничного терміну їх реєстрації позивачем, були виписані податкові накладні бюджетним установам і організаціям, а саме: Відділ освіти Ізюмської міської ради, код 2146245, Комунальне житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство-1,код 32546705, Українське державне підприємство поштового звязку «Укрпошта», код 21560045, Державне оптово-роздрібне підприємство «обласний аптечний склад», код 22654831,Ізюмське комунальне виробниче водопровідно-каналізаційне підприємство, код 24673063,Київський національний університет імені ОСОБА_3, код 2070944,Національний технічний університет «ХПІ», код 2071180,Головне управління статистики у Харківській області, код 2362629.

В ході судового розгляду судом встановлено, що в період з жовтня 2015 р. по січень 2016р. на позивача як постачальника тепла розповсюджувалася дія положень Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005№2633, Указу Президента України від 10.09.2014р. №715 «Про державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», а також Постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 №217 із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2015 №1086 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обовязки».

Так, на виконання вищевказаної Постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 №217 із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2015 №1086, між Ізюмським КПТМ та КТПП АТ «Ощадбанк», укладено договір банківського рахунку від 29.07.2014 №135483.3 із змінами, внесеними додатковим договорами (а.с.45-61). Згідно пп.11 вказаного договору визначено, що за цим Договором, відповідно до законодавства України, в т.ч. Закону України «Про теплопостачання», Постанови, нормативно-правових актів Національного банку України, Банк відкриває Клієнту-Ізюмському КПТМ поточні рахунки із спеціальним режимом використання на балансовому рахунку 2603.

Крім того, позивачем до матеріалів справи надано докази на підтвердження того, що Ізюмський КПТМ щомісяця, починаючи з жовтня 2015 року з національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг - НКРЕКП затверджувалися реєстри нормативів перерахування коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання теплопостачальних і теплоенергуючих організацій як плата за теплову енергію та/або надані послуги з централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену тепло генеруючими організаціями теплову енергію.

Таким чином, податкові зобовязання з ПДВ по операціям з комунальних послуг, що постачалися споживачам та узгоджені в податкових деклараціях, перераховувалися на електронний рахунок для розрахунку реєстраційного ліміту з урахуванням механізму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, визначеного Постановою КМУ від 18.06.2014р. №217, а не самостійно платником податку, а саме:

· Постановою НКРЕКП №2536 від 02.10.2015р. затверджено реєстр нормативів перерахування коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання на жовтень 2015р. (бюджетні установи-25,5%, інші споживчі-22,22%)

· Постановою НКРЕКП №2661від 29.10.2015р. затверджено реєстр нормативів перерахування коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання на листопад 2015р. (бюджетні установи-24,48%, інші споживчі-22,22%)

· Постановою НКРЕКП №2846 від 26.11.2015р. затверджено реєстр нормативів перерахування коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання на грудень 2015р. (бюджетні установи-23,45%, інші споживчі-22,12%)

· постановою НКРЕКП №3115 від 25.12.2015р. затверджено реєстр нормативів перерахування коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання на січень 2016р. (бюджетні установи-100%, інші споживчі-21,56%)

Застосування вищезазначеного механізму розподілу грошових коштів, які надходять на рахунки із спец режимом використання не відповідає порядку поповнення з поточного рахунку Позивача-платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку для розрахунку реєстраційного ліміту для своєчасного реєстрування ПН в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (УНакл), обчислену за формулою, визначеною статтею 203-1.3 Податкового Кодексу.

На підтвердження обмеження ліміту для своєчасної реєстрації ПН в Єдиному реєстрі по причині застосування вищезазначеного механізму розподілу коштів та обмежень для поповнення електронного рахунку позивачем до матеріалів справи надано витяги з системи електронного адміністрування ПДВ та квитанцій №1 у яких зазначено, що реєстрації позивачем - 23.10.2015 податкової накладної від №11 від 06.10.2015 вона не прийнята, оскільки сума ліміту на рахунку ПДВ (-669804,85), а також при реєстрації 03.11.2015 також не прийнято, оскільки сума ліміту на рахунку ПДВ (-664005,07).

Згідно статті 200-1.3. Податкового кодексу платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (УНакл), обчислену за такою формулою:

УНакл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах + ?Овердрафт - ?НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ;

де:

УНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

УМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України;

УПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах "а" - "в" пункту 200-1.2 цієї статті.

Не враховуються в обрахунку показника ?ПопРах суми, зараховані на рахунки платників у системі електронного адміністрування податку з:

а) рахунків у системі електронного адміністрування податку, відкритих для перерахування коштів до Державного бюджету України та на спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для здійснення операцій з постачання сільськогосподарських товарів/послуг (крім зернових та технічних культур та продукції тваринництва, визначених у пункті 209.19 статті 209 цього Кодексу);

б) рахунків у системі електронного адміністрування податку, відкритих для перерахування коштів до Державного бюджету України та на спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для здійснення операцій з постачання зернових та технічних культур, визначених у пункті 209.19 статті 209 цього Кодексу;

в) рахунків у системі електронного адміністрування податку, відкритих для перерахування коштів до Державного бюджету України та на спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для здійснення операцій з постачання продукції тваринництва, визначеної у пункті 209.19 статті 209 цього Кодексу.

У разі проведення органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до закону України про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку, в поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобовязань такого платника податку, не сплачених до бюджету, термін сплати яких настав, що обліковується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, до виконання в повному обсязі за коригуючими реєстрами.

Порядок та строки врахування таких сум зменшення в поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку встановлюються Кабінетом Міністрів України.

?Овердрафт - сума середньомісячного розміру сум податку, які за останніх 12 звітних (податкових) місяців були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені чи розстрочені або відстрочені, а також задекларовані платником - сільськогосподарським підприємством, що обрав спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу.

Показник ?Овердрафт щокварталу (протягом перших шести робочих днів такого кварталу) підлягає автоматичному перерахунку з урахуванням показника середньомісячного розміру сум податку, які за останніх 12 звітних (податкових) місяців станом на дату такого перерахунку, були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені чи розстрочені або відстрочені, а також задекларовані платником - сільськогосподарським підприємством, що обрав спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу. Такий перерахунок здійснюється шляхом віднімання суми попереднього збільшення та додавання суми збільшення згідно з поточним перерахунком.

УНаклВид - загальна сума податку за виданими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

УВідшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань, проведених за результатами перевірок;

УПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобовязань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Під час обрахунку суми УНакл також використовуються показники, визначені пунктами 34, 34-1 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу.

Відповідно статті 19-1 Закону України №2633 від 02.06.2005р. «Про теплопостачання» оплата теплової енергії, для виробництва якої повністю або частково постачається природний газ гарантованим постачальником, здійснюється споживачами теплової енергії та теплопостачальними організаціями, які купують теплову енергію для її подальшого постачання споживачам, шляхом перерахування коштів на рахунки із спеціальним режимом використання, які відкривають теплопостачальні та теплогенеруючі організації для зарахування коштів, у тому числі від теплопостачальних організацій, які отримують теплову енергію для її подальшого постачання споживачам, в уповноваженому банку. Оплата теплової енергії шляхом перерахування коштів на інші рахунки забороняється.

Згідно Указу Президента України від 10.09.2014 №715 «Про державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» затверджено Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) та є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президентові України і підзвітним ОСОБА_4 України.

Основними завданнями НКРЕКП є: державне регулювання діяльності суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання, що провадять діяльність на суміжних ринках, у сферах електроенергетики, теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, на ринках природного газу, нафтового (попутного) газу, газу (метану) вугільних родовищ та газу сланцевих товщ (далі - природний газ), нафти та нафтопродуктів, а також перероблення та захоронення побутових відходів.

Відповідно до пункту 6 Положення, затвердженого Указом Президента України від 10.09.2014р. №715 НКРЕКП бере участь у регулюванні платіжно-розрахункових операцій у сферах електроенергетики, теплопостачання, централізованого водопостачання і водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, на ринку природного газу відповідно до законодавства;

Відповідно до статті 19-1 Закону України Про теплопостачання Кабінет Міністрів України Постановою від 18.06.2014р. №217 затвердив Порядок розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обовязки. Визначено уповноважений банк, який обслуговує поточні рахунки із спеціальним режимом використання, що відкриті відповідно до цієї постанови, публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України.

Порядок, затверджений Постановою КМУ №217, визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обовязки.

Так, пунктом 3 Порядку встановлено, що теплопостачальні організації, що здійснюють продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, для виробництва яких повністю або частково використовується природний газ, куплений у постачальника природного газу із спеціальними обовязками такими теплопостачальними організаціями або теплогенеруючими організаціями, в яких теплопостачальні організації купують теплову енергію, та їх структурні підрозділи відкривають у місячний строк з дня набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в уповноваженому банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожиту теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за категоріями споживачів населення, релігійні організації, бюджетні установи, інші споживачі (далі - спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними організаціями).

Пунктом 9 Порядку встановлено, що уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями, згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію (далі - реєстр нормативів), що затверджується Комісією(НКРЕКП).

Отже, Ізюмське КПТМ на час спірних відносин у відповідності до чинного законодавства зобовязане водночас виконувати вимоги, встановлені Законом України «Про теплопостачання», Указом Президента України №715 та Постановою Кабінету Міністрів України №217, що підтверджується укладеним з ПАТ Державний ощадний банк України договором банківського рахунку №135483.3 від 29.07.2014 із змінами, внесеними додатковим договором №5 від 16.02.2016 про відкриття рахунків із спеціальним режимом використання та Постанов НКРЕКП №№2536, 2661, 2846,3115 про затвердження реєстру нормативів перерахування коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання.

При цьому суд зазначає, що Податковим кодексом України не передбачено механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обовязки.

З огляду на викладене, дії Ізюмського КПТМ щодо перерахування грошових коштів з поточного рахунку для поповнення електронного рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ та розрахунку ліміту для реєстрації податкових накладних у встановлений термін є правомірними, хоча мають інший порядок, ніж той що визначено положеннями Податкового кодексу України.

Таким чином, під час камеральної перевірки платника податку з питання порушення термінів реєстрації податкових накладних контролюючим органом не надано оцінку механізму розподілу грошових коштів Ізюмського КПТМ, як теплопостачальної організації, відповідно вимог чинного законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, суд зауважує, що діяльність комунального підприємства в сфері теплоенергетики підлягає державному регулюванню, державою передбачено тимчасовий спеціальний (особливий) порядок розподілу грошових коштів, що надходять на рахунки Ізюмського КПТМ, при цьому підприємство не може самостійно визначати розмір грошових коштів, що залишаються у його розпорядженні.

Підпунктом 4.1.4 п.4.1 ст.4 ПК України встановлена презумпція правомірності рішень платника податку у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обовязків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, внаслідок чого рішення приймається на користь платника податків.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 23.03.2016 № є необґрунтованим, через що позовні вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, суд присуджує позивачу з Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору у розмірі 1378 грн., що підтверджується квитанцією від 08.08.2016 №1984 (а.с.3).

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 23.03.2016 №.

Стягнути з Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Ізюмського комунального підприємства теплових мереж (, поштовий індекс 64300, Харківська область, м. Ізюм, пр. Незалежності, 33) у розмірі 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена у повному обсязі 15 грудня 2016 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.