Справа № 826/24427/15
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

20 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Приходько К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Софі» до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м.Києві, Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Софі» (далі - Позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м.Києві (далі - Відповідач 1), Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві (далі - Відповідач 2) та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: від 30.06.2015 року № про донарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість на суму 118 856,25 грн.; № про донарахування податкових зобов'язань з податку на прибуток в розмірі 103 180 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Відповідач 1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Відповідача 2, заперечення представника Позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Відповідачем 1 на підставі пп.78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Компанія Софі» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2012 року по 31.12.2014 року.

В ході проведення позапланової виїзної документальної перевірки контролюючим органом складено акт перевірки від 23.06.2015 року № 3537/26-52-22-01/36346548, яким встановлено порушення:

-пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст. 44, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 82544 грн.;

- п.198.6 п. 198.3 ст.198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 95085 грн.

На підставі вказаного акта перевірки Відповідачем 1 прийнято 30.06.2015 року податкові повідомлення - рішення форми «Р» № про донарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість на суму 118 856,25 грн.; № про донарахування податкових зобов'язань з податку на прибуток в розмірі 103 180 грн.

Проведеною позаплановою виїзною документальною перевіркою встановлено, що між ТОВ «КолорДрукПостач» () та Позивачем укладено договір №09-11/2009 від 09.11.2009 року на поставку матеріалів для поліграфії.

Оплата Позивачем на користь зазначеного контрагента проведена платіжними дорученнями від 13.08.2014 р. № 1165 на суму 901,86 грн.; від 14.07.2014 р. № 1179 на суму 500000,00 грн.; 17.11.2014 p. № 1718 на суму 27990,00 грн.; від 25.11.2014 р. № 1773 на суму 17659,18 грн.

В акті перевірки від 23.06.2015 року №3537/26-52-22-01/36346548 зазначено, що ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС м.Львова складено акт від 28.02.2014 р. № 75/54/13-07-22-01-10/36501186 про результати позапланової виїзної документальної перевірки постачальника товару - Товариства з обмеженою відповідальністю «КолорДрукПостач» () з питань правомірності формування сум податкових зобов'язань, податкового кредиту по взаєморозрахунках з ПП «Еко-АРТ-Груп» () за серпень 2013 року, ТОВ «Гуд Фуд Компані» () за вересень 2013 року, жовтень 2013 року, ТОВ «Альтера трейд» () за листопад 2013 року та їх вплив на формування доходів та витрат за відповідні періоди. Зазначеним актом встановлено, що контрагентом укладено угоди з Позивачем, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків і вчинені з метою ухилення від сплати податків.

Між тим, перевіркою ТОВ «КолорДрукПостач» встановлено завищення податкових зобов'язань з податку на додану вартість за рахунок безтоварних операцій. В ході перевірки встановлено, що ТОВ «КолорДрук Постач» в серпні-листопаді 2013 року здійснювало операції з придбання товаро-матеріальних цінностей у ПП «Еко-Арт-Буд», ТОВ «Гуд Фуд Компані», ТОВ «Альтера Трейд», по яких, за сформованою в податкових базах інформацією, встановлено відсутність зазначених постачальників за місцем знаходження, та неможливістю проведення зустрічних перевірок.

Зі змісту договору від 09.11.2009 року №09-11/2009, укладеного між ТОВ «КолорДрукПостач» та Позивачем вбачається, що умови поставки на кожну партію Товару визначаються Сторонами окремо, з врахуванням правил «ІНКОТЕРМС-2000р.». З кожною окремою партією Товару Продавець надає Покупцеві такі документи: видаткову накладну, податкову накладну. Датою поставки/отримання Товару вважається дата підписання відповідної накладної уповноваженим представником Покупця.

Позивачем надано контролюючому органу під час перевірки видаткові накладні від 17.09.2013 року №9172; 01.10.2015 року № 10011; 15.10.2015 року №10152; 16.10.2015 року №10164; 21.10.2015 року № 10211; 30.10.2015 року №10302.

У відповідності до вищевказаних накладних Позивачем придбано у контрагента фарбу «Пантон сіра, срібно сіра, малахітова, шоколадно світла, бежево світла, шоколадно темна, пісочна, оливкова, рожево світла» у кількості 385 кг., змивне полотно у кількості 18 шт., фарбу «Екотеч чорна, синя, червона» у кількості 1780 кг., фарбу «Флексографічна чорна, блакитна» у кількості 1835кг., фарбу «Матова біла, чорна» у кількості 240 кг, губку віскозну, папір газетний у кількості 1,5 тони, фарбу «Екотеч чорна, синя, червона, жовта» у кількості 1665 кг. на суму 91091,84 грн.

Позивачем також надано докази отримання, транспортування товару та його зберігання, а також використання у подальшій господарській діяльності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Відповідачем не спростовано фактичної передачі продукції, зокрема, не наведено посилань на відсутність приміщення у Позивача, відсутність продукції, тощо. Крім того, самим актом перевірки підтверджується декларування як продажу так і придбання продукції безпосереднім контрагентом Позивача, відносно якого проводилася перевірка.

Крім того, Відповідачем не наведено і обставин, які б свідчили про відсутність у продавця товару, зокрема посилань на пояснення посадових осіб, відомості про кримінальні провадження, тощо.

Вищим адміністративним судом України в інформаційному листі від 02.06.2011 р. № 742/11/13-11 зазначено, що при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні оцінюватися відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

У відповідності до п.138.1 ст.138 ПК України (в редакції, яка діяла на момент формування Позивачем витрат та податкового кредиту) витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування складаються, зокрема, із витрат операційної діяльності, які в свою чергу, згідно з підпунктом 138.1.1. включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

За приписами п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу валових витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно ст.198.3 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Статтею 198.2 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За приписами ст.201.10 ПК України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно ст.201.8 ПК України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Вищевказаним актом перевірки та матеріалами справи підтверджено наявність у Позивача податкових накладних, виписаних зареєстрованим платником податку, та їх відповідність встановленим вимогам законодавства України.

Відповідачем, у свою чергу, не надано будь-яких доказів відсутності реєстрації декларацій контрагента, відмінностей в сумах податкових зобов'язань та податкового кредиту Позивача та його контрагентів.

Положеннями ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, подані Позивачем, оформлені у відповідності до вимог положень вказаного Закону, зокрема податкові накладні містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис та прізвище особи, яка підписала вказаний документ.

Зазначене спростовує посилання апелянта про те, що податкові накладні не можуть бути достатньою підставою для формування податкового кредиту по взаємовідносинами ТОВ «КолорДрукПостач»; крім того, суб'єкт владних повноважень не зазначає в апеляційній скарзі жодних застережень щодо оформлення податкових накладних.

Отже, рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є обґрунтованим та законним, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м.Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 22 грудня 2016 року.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.