Справа № 812/350/14
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" грудня 2016 р. м. Київ К/800/30009/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого -Мойсюка М.І.,
суддів:Іваненко Я.Л.,Черпака Ю.К.,

при секретарі - Крапивка Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Луганської обласної організації Партії захисників Вітчизни до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України про визнання дій неправомірними та скасування рішення, за касаційною скаргою Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 12 березня 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2014 року, -

у с т а н о в и л а :

У січні 2014 року Луганська обласна організація Партії захисників Вітчизни звернулася з позовом до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України в якому просила: визнати протиправними дії відповідача; скасувати його рішення від 17 грудня 2013 року №Х-031/2013 та зобов'язати останнього повторно розглянути скаргу позивача № 413 від 17 грудня 2012 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що приймаючи оскаржуване рішення відповідач проігнорував вимоги постанови Луганського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2012 року чим порушив права позивача, а тому просив про задоволення позову.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 12 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2014 року позов задоволено частково. Скасовано рішення відповідача від 17 грудня 2013 року № Х-031/2013, зобов'язано останнього повторно розглянути скаргу Луганської обласної організації Партії захисників Вітчизни від 17 грудня 2012 року № 413, в решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури України посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої та апеляційної інстанції скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги з таких підстав.

Судами встановлено, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2012 року у справі №2а/1270/2334/2012 (далі - справа №2а/1270/2334/2012) визнано протиправним і скасовано рішення дисциплінарної палати Луганської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 23 лютого 2012 року та зобов'язано повторно розглянути скаргу позивача від 30 січня 2012 року №40.

17 липня 2012 року Луганська обласна кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури провела засідання, порядком денним якого визначила розгляд скарг на дії адвоката ОСОБА_5, зокрема і скарги, поданої відповідно до вказаного судового рішення.

Відповідно до пунктів 9, 19 розділу ІІ Положення про кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, затвердженого Указом Президента України від 5 травня 1993 року №155/93 (в редакції, чинній на дату проведення засідання; далі - Положення №155/93) дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії утворюється у складі 9 членів. Засідання палати є правомочним, якщо в ньому бере участь не менш як дві треті членів палати.

В ході проведення засідання було заявлено відводи і самовідводи 4 членам Луганської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, які були задоволені, у зв'язку з чим, був відсутній необхідний для розгляду скарги кворум.

З огляду на викладені обставини, 30 липня 2012 року скарга від 30 січня 2012 року №40 на дії адвоката ОСОБА_5 була направлена до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України, а остання для належного її розгляду направила вказані документи до Харківської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

На виконання доручення відповідача та рішення суду у справі №2а/1270/2334/2012, Харківська обласна кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури 9 липня 2013 року прийняла рішення, яким в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_5 за скаргою позивача від 11 червня 2012 року відмовила.

З огляду на ці обставини відповідач 17 грудня 2013 року прийняв рішення №Х-031/2013, яким скаргу позивача від 17 грудня 2012 року на незаконні дії посадових осіб дисциплінарної палати Луганської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури залишив без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції виходив з того, що приймаючи оскаржуване рішення Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури України не обґрунтовано направила скаргу від 30 січня 2012 року №40 для розгляду Харківській обласній кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури.

Проте до таких висновків суди обох інстанцій дійшли без з'ясування дійсних прав та обов'язків сторін, в порушення норм матеріального і процесуального права з таких підстав.

Відповідно до положень статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України законним є рішення, ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотримання норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Задовольняючи позов, суди виходили з протиправності рішення відповідача посилаючись на положення Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VI, Положення про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, затвердженого установчим з'їздом адвокатів України 17 листопада 2012 року, Регламент Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, затвердженого Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури 7 грудня 2012 року.

Судовими рішеннями надано оцінку правомірності дій і відповідності нормам законодавства України оскаржуваного рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України від 17 грудня 2013 року №Х-031/2013.

Самим же рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України від 17 грудня 2013 року №Х-031/2013 визнано правомірність дій та рішення Луганської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 17 липня 2012 року щодо направлення скарги голови Луганської обласної організації Партії захисників Вітчизни ОСОБА_6 від 30 січня 2012 року №40 разом з постановою у справі №2а/1270/2334/2012 для її виконання та подальшого розгляду до Харківської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Приймаючи рішення від 17 грудня 2013 року №Х-031/2013 Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури України правомірно керувалася в своїй роботі нормами Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VI (набрав чинності з 15 серпня 2012 року), Положення про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, затвердженого установчим з'їздом адвокатів України 17 листопада 2012 року, та Регламенту Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, затвердженого Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури 7 грудня 2012 року.

Проте, суди не звернули увагу на те, що оскаржуваним рішенням Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури України розглянула скаргу на рішення регіональної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 17 липня 2012 року і надала йому правову оцінку на предмет відповідності вказаним нормам закону, які на дату прийняття рішення Луганською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури не набули чинності.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваних судових рішень з направленням справи на новий судовий розгляд. Крім того, під час нового розгляду судам слід дослідити питання відповідності нормам закону, чинного на час виникнення спірних правовідносин, рішення Луганської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 17 липня 2012 року, яке було предметом розгляду Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України 17 грудня 2013 року.

Враховуючи, що передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, оскаржувані судові рішення у справі підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 12 березня 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) М.І. Мойсюк

Судді: (підпис) Я.Л. Іваненко

(підпис) Ю.К. Черпак