Справа № 2а-11022/12/2070
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року м. Київ К/800/15404/13

№ К/800/15404/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Усенко Є.А.,

суддів: Веденяпіна О.А., Юрченко В.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2012

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2013

у справі № 2а-11022/12/2070

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будлідер" (далі - ТОВ "Будлідер")

до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби (далі - ДПІ)

про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2012, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2013, позов вимоги ТОВ "Будлідер" задоволено: скасовано податкове повідомлення - рішення від 06.03.2012 № , яким товариству збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ за основним платежем на 20 807,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції, встановлені пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України (далі - ПК), в розмірі 5 202,00 грн.; присуджено на користь ТОВ "Будлідер" із Державного бюджету України витрати щодо сплати судового збору в розмірі 260,09 грн.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у позові відмовити.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просить залишити скаргу без задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення, з приводу правомірності якого виник спір, були висновки ДПІ, викладені в акті від 24.02.2012 № 607/23-5/37191430 позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ "Будлідер" щодо документального підтвердження господарських відносин із ТОВ "Будівництво пан Україна" за період з 01.07.2011 по 31.08.2011. Згідно з цими висновками ТОВ "Будлідер" порушено норми статті 198, статті 201 ПК, частини 1 статті 203, статті 215, пункту 1 статті 216, статті 228 Цивільного кодексу України внаслідок безпідставного формування податкового кредиту по безтоварних господарських операціях із ТОВ "Будівництво пан Україна". Висновок ДПІ про нікчемність правочинів між позивачем та ТОВ "Будівництво пан Україна", як таких, що не створюють юридичних наслідків, обґрунтований посиланням на отриману під час здійснення заходів податкового контролю інформацію (використані результати перевірки ТОВ "Будівництво пан Україна", викладені у акті від 27.10.2011 № 3087/23/34859292) щодо фіктивності ТОВ "Будівництво пан Україна" з огляду на те, що: вказане підприємство за місцезнаходженням відсутнє; у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (ЄДР) вчинено запис про відсутність цього товариства місцезнаходженням; товариство не має технічних та технологічних можливостей, об'єктивно необхідних для здійснення підприємницької діяльності, як - то, транспортних засобів, складських приміщень тощо; під час опитування з приводу діяльності товариства громадянин Лялін Р.О. пояснив, що вказане товариство було придбано ним у травні 2011 року з метою отримання прибутку, проте дані щодо яких повинен бути обізнаний керівник підприємства (щодо статутних, реєстраційних документів, місцезнаходження складських приміщень, назви контрагентів тощо) не повідомив; реєстрацію ТОВ "Будівництво пан Україна" як платника ПДВ анульовано 26.10.2011.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що в судовому процесі підтверджено здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ "Будівництво пан Україна" з придбання послуг, фінансові показники яких позивач відобразив у своєму податковому обліку, збільшивши суму податкового кредиту.

Визнаючи юридичне значення податкових накладних, виданих ТОВ "Будівництво пан Україна" на користь позивача у липні, серпні 2011 року, суди виходили з того, що ТОВ "Будлідер" з метою здійснення господарської діяльності, основним видом якої згідно з витягом з ЄДР є будівництво будівель та діяльність у сфері інжинірингу, маючи відповідний дозвіл (ліцензію серії АВ № 559213 строком дії з 03.09.201 по 03.09.2013, яка видна інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області Міністерства регіонального розвитку та будівництва України) на підставі договорів підряду на виконання ремонтно-будівельних робіт із ТОВ "Будівництво пан Україна" від 13.06.2011 № 6, від 15.08.2011 № 11, від 22.08.2011 № 12 придбало роботи з ремонту та утеплення фасадів корпусів № 40 та № 40.3, розташованих за адресою вул. Академіка Проскури, 1 м. Харків. За результатами господарських операцій між ТОВ "Будлідер" та ТОВ "Будівництво пан Україна" були складені акти здавання-прийняття робіт за типовою формою № КБ 2в від 29.07.2011, довідка про вартість виконаних робіт за типовою формою № КБ-3, локальний кошторис № 1 форми № 4; ТОВ "Будлідер" оплачено роботи в безготівковому порядку. ТОВ "Будівництво пан Україна" станом на липень, серпень 2011 року мав податкову та господарську правосуб'єктність. Достовірність інформації щодо операцій з поставки робіт, зафіксованої в зазначених документах, підтверджується іншими доказами у справі, зокрема, передумовою виникнення договірних взаємовідносин між ТОВ "Будлідер" та ТОВ "Будівництво пан Україна" були зобов'язання позивача у межах договорів підряду на виконання будівельних робіт із НПП «Хартрон - план ЛТД» (ТОВ) від 14.03.2011 № 6, від 15.08.2011 № 09 та із ТОВ "Вестрон" від 22.08.2011 № 10. НПП «Хартрон - план ЛТД» (ТОВ) та ТОВ "Вестрон" (замовники) прийняли ремонтно -будівельні роботи, виконання яких передбачено зазначеними договорами підряду, без зауважень, що підтверджено актами типової форми № КБ 2в. При цьому для завершення робіт у межах договору підряду від 15.08.2011 № 09 НПП «Хартрон - план ЛТД» (ТОВ) передав позивачу опорний стовп (16 шт.), що підтверджено відповідним актом приймання -передачі.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з положеннями пункту 198.6 цієї ж статті не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пункт 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Для того, щоб витрати господарюючого суб'єкта могли бути відтворені в податковому обліку, вони повинні бути здійснені в межах господарської діяльності та підтверджені відповідними первинними документами.

Водночас, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, як такі, що не відповідають дійсності, не є підставою для внесення змін в податковому обліку. Вищенаведені норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентом, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів (послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Саме по собі порушення постачальником товару (робіт, послуг) вимог податкового законодавства не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту та витрат, за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надали належну оцінку доказам, наданих позивачем, а також зібраних судом на виконання вимог статті 11 цього Кодексу, та зробили обґрунтований висновок, що господарські операції позивача з ТОВ "Будівництво пан Україна" були здійснені з метою провадження господарської діяльності, мають реальний характер, а тому правові підстави для висновку про законність податкового повідомлення-рішення про збільшення ТОВ "Будлідер" грошового зобов'язання з ПДВ, з приводу правомірності якого виник спір, відсутні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують правильність висновку суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2012 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2013 у справі № 2а-11022/12/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку та з підстав, визначених статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Є.А. Усенко

Судді О.А. Веденяпін

В.П. Юрченко