Справа № 808/3194/16
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року (о 12 год. 15 хв.) Справа № 808/3194/16 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.

за участю секретаря Лялько Ю.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Пологівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

до Фізичної особи ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

Пологівська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі Пологівська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Фізичної особи ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, відповідач), в якому просить стягнути з відповідача податковий борг з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 12 957,67 грн. та з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 811,65 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України) та зазначає, що податковий борг перед бюджетом виник на підставі не сплати у встановлені законодавством строки сум податкового зобовязання з орендної плати з фізичних осіб, донарахованих контролюючим органом шляхом винесення відповідних податкових повідомлень-рішень, а також самостійно визначених податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб. Крім того, за несвоєчасну сплату податкових зобовязань з орендної плати з фізичних осіб відповідачу нарахована пеня у сумі 931,17 грн. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем повністю не сплачено, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача вищевказану суму податкового боргу у загальному розмірі 13 769,32 грн.

Представник позивача у судове засідання не зявився, проте 14.12.2016 надав до суду клопотання (вх. № 35753) про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Заперечення проти позову на адресу суду не надходили.

Відповідно до частини четвертої статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі сторін, за наявними у справі матеріалами.

У звязку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі приписів частини шостої статті 12 та частини першої статті 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Контролюючим органом було прийняте податкове повідомлення-рішення від 30.06.2015 № 911-15, яким ОСОБА_1 згідно з 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно до п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України визначено суму податкового зобовязання за платежем орендна плата з фізичних осіб у розмірі 6 225,90 грн. Вказане рішення 30.06.2015 вручене під розписку відповідачу, про що свідчить його підпис у відповідній графі корінця вказаного рішення.

Посадовими особами Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну невиїзну перевірку своєчасності сплати орендної плати за землю у серпні 2015 року, за результатами якої складено акт від 30.12.2015 №1346/08/07/153-. Під час перевірки встановлено порушення відповідачем п. 287.5 ст. 287 ПК України, а саме несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобовязання.

На підставі акту перевірки та з урахуванням виявлених порушень контролюючим органом винесене податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 30.12.2015 №, яким відповідача зобовязано сплати штраф у розмірі 20% грошового зобовязання, погашеного з затримкою з орендної плати з фізичних осіб у сумі 450,82 грн. Указане рішення разом із розрахунком штрафних санкцій 05.01.2016 було направлено на адресу відповідача та вручене поштою йому особисто під розписку 06.01.2016, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення.

11.03.2016 відповідачем до Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області було подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, відповідно до якої самостійно була визначена сума податку, що підлягає сплаті до бюджету (код рядка 23.1) у сумі 811,65 грн.

Контролюючим органом було прийняте податкове повідомлення-рішення від 30.06.2016 № 1602816-12, яким відповідачу визначено суму податкового зобовязання за платежем орендна плата з фізичних осіб у розмірі 7470,44 грн. Указане рішення направлено на адресу відповідача поштою та отримано особисто ОСОБА_1 23.06.2016, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення.

Посадовими особами Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну невиїзну перевірку своєчасності сплати орендної плати за землю у серпні 2015 року, за результатами якої складено акт від 31.08.2016 №1659/08/07/122-. Під час перевірки встановлено порушення відповідачем п. 287.5 ст. 287 ПК України, а саме несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобовязання.

На підставі акту перевірки та з урахуванням виявлених порушень контролюючим органом винесене податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 31.08.2016 №, яким відповідача зобовязано сплати штраф у розмірі 20% грошового зобовязання, погашеного з затримкою з орендної плати з фізичних осіб у сумі 530,16 грн. Указане рішення разом із розрахунком штрафних санкцій 02.09.2016 було направлено на адресу відповідача та вручене поштою йому особисто під розписку 09.09.2016, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення.

Крім того, за несвоєчасну сплату податкових зобовязань відповідачу нарахована пеня з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 931,17 грн.

Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме 16.10.2014 на адресу відповідача поштою була направлена податкова вимога №135-17 від 02.10.2014 на суму 3 154,10 грн., яка вручена поштою 22.10.2014, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення.

Згідно із даними облікових карток платника у ОСОБА_1 наявна заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 811,65 грн., з орендної плати з фізичних осіб (з урахуванням часткової сплати/переплати) у розмірі 12 957,67 грн.

У звязку з несплатою відповідачем податкової заборгованості у добровільному порядку Пологівська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області звернулась із даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із статтею 67 Конституції України, кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 ст. 16 ПК України передбачено, що платник податків зобовязаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

За приписами п. 49.1, 49.2 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобовязаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають обєкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Підпунктом 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

За змістом п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

За приписами п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 самостійно визначено податкові зобовязання з податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік, які в установлені законодавством строки відповідачем сплачені не були.

За приписами підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, а також земельні частки (паї), які перебувають у власності (стаття 270 Податкового кодексу України).

Згідно із статтею 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

За нормами пункту 286.5 статті 286 Податкового Кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

В силу пункту 287.5 статті 287 Податкового кодексу України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення. Фізичними особами у сільській та селищній місцевості земельний податок може сплачуватися через каси сільських (селищних) рад за квитанцією про приймання податкових платежів. Форма квитанції встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (підпункт 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України).

У разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування. (пункт 57.2 статті 57 ПК України).

При цьому, згідно із пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно із пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Вищевказані податкові повідомлення-рішення, якими ОСОБА_1 визначені суми грошових зобовязань з орендної плати з фізичних осіб були вручені відповідачу особисто, ні у адміністративному, ні у судовому порядку оскаржені не були, а отже суми визначеного податкового зобовязання є узгодженими, доказів протилежного відповідачем суду надано не було.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п.57.3 ст.57 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.162 пункті 14.1 статті 14 Податкового кодексу України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу (підпункт 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України).

Так, за несвоєчасну сплату податкових зобовязань відповідачу нарахована пеня з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 931,17 грн.

Згідно з пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання (пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України).

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 ПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем 16.10.2014 на адресу відповідача поштою була направлена податкова вимога №135-17 від 02.10.2014 на суму 3 154,10 грн., яка вручена поштою 22.10.2014, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Суму податкового боргу відповідачем повністю погашено не було, у звязку із чим податкова вимога повторно не надсилалась.

За змістом підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (підпункту 14.1.175 пункт 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Тобто виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов'язаний із несплатою узгодженої суми податкового зобов'язання протягом установленого строку.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

За змістом пунктів 95.1 95.3. статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

За приписами частини першої статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

На момент розгляду справи в суді податковий борг у загальному розмірі 13 769,32 грн. відповідачем не сплачений, заборгованість перед бюджетом не погашена, доказів протилежного відповідач суду не надав.

Згідно із частиною першою статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 811,65 грн. (вісімсот одинадцять гривень 65 копійок) на Бюджетний р/р отримувача 0102, код платежу 11010500, УК в Гуляйпільському районі Запорізької області, код отримувача 37963916, МФО 813015.

Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) податковий борг з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 12 957,67 грн. (дванадцять тисяч девятсот пятдесят сім гривень 67 копійок) на Бюджетний р/р отримувача 0102, код платежу 18010900, Місцевий бюджет Гуляйпільський район Запорізької області, код отримувача 37963916, ГУДКУ в Запорізькій області, МФО 813015.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак