Справа № 2-а-9/10
Суддя: Гребик Л. В.
Дата ухвалення: 2010-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-9 / 2010 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2010 р. м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківсбкої області

в складі: головуючої судді Гребик Л.В.

секретаря Савчук М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Яремчанської міської ради про визнання неправомірною бездіяльність та зобов»язання н: снити щомісячну виплату підвищення отримуваної допомоги як дитині війни,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Яремчанської міської ради про визнання неправомірною бездіяльність управління щодо непідвищення їй державної соціальної допомоги як дитині війни та зобов'язання управління здійснити щомісячну виплату підвищення до допомоги за період з 01.01.2006 року по 01.01.2008 року, мотивуючи позовні вимоги тим , що є інвалідом з дитинства , має статус дитини війни і відповідно до положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» її допомога має бути підвищена на 30% мінімальної пенсії за віком, яку всупереч рішенню Конституційного Суду України від 09.07.2007 року відповідач не виплатив.

В процесі розгляду справи позивачка збільшила позовні вимоги , подавши до суду заяву , в якій просить зобов»язати управління праці та соціального захисту населення виконкому Яремчанської міської ради здійснити щомісячну виплату підвищення до допомоги також за період з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року та розглядати справу у її відсутності.

Управління праці та соціального захисту населення виконкому Яремчанської міської ради надіслало суду клопотання про розгляд справи в відсутності його представника. У письмовому запереченні на позов відповідач зазначає, що позовні вимоги , заявлені позивачкою щодо виплати підвищення до державної соціальної допомоги необгрунтовані та безпідставні, позаяк з 01.01.2006 року по 01.01.2007 року вона не отримувала допомогу в управлінні . Державну соціальну допомогу як інвалід з дитинства позивачка почала отримувати в управлінні в січні 2007 року . Зазначена допомога виплачується їй відповідно до Закону України « Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям - інвалідам » з підвищенням як дитині війни з 2008 року . У встановлений законом термін , тобто протягом 2008 року, позивачка не зверталася до управління щодо проведення перерахунку вказаної допомоги за 2007 рік, в зв»язку з чим вважає, що нею пропущено строки звернення до суду . Заперечення позову відповідач також обгрунтовує тим, що мінімальний розмір пенсії за віком . який визначається відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не може застосовуватися для обчислення розміру підвищення до пенсії особам, які мають статус дітей війни, відповідно до ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» .

Крім того, вважає, що відсутні правові підстави для підвищення допомоги, позаяк Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік» та Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» зупинено дію ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни». Незважаючи на рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року, нормативне регулювання порядку виконання вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відсутнє. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року визнані такими , що не відповідають Конституції України положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими обмежується дія ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни». Проте , зміни до Закон> України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких закон ловчих актів України» у видаткову частину не внесені, а тому кошти на виплату даних підвищень в 2008 році відсутні . Враховуючи те, що Законом України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансування виплат за цим законом проводиться із Державного бюджету , яке не здійснювалось в 2007 - 2008 роках , на законодавчому рівні не визначено, які органи і за рахунок яких джерел повинні виплачувати підвищення , яким має обчислюватись таке підвищення, просить в позові відмовити.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положення України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Даними в пенсійному посвідченні позивачки встановлено, що їй надано статус дитина війни відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». А тому згідно ст.6 згаданого Закону у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин та вирішення даного публічно-правового спору судом, вона має право на отримання підвищення виплачуваної їй Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Яремчанської міської ради державної соціальної допомоги .

Щодо позовних вимог за 2006 рік, то п.17 ст. 77 Закону України « «Про Державний бюджет України на 2006 рік» зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Законом Украйни «Про внесення змін до Закону України <»Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 19.01.2006 року, який набрав чинності 02.04.2006 року . п. 17 ст. 77 виключено. Однак, ст. 110 даного Закону встановлено , що пільги дітям війни , передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» запроваджуються поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів Україна за погодженням з Комітетом Верховна Ради України з питань бюджету. Враховуючи те, що Кабінет Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету не приймав жодних нормативно-правових актів за результатами виконання бюджету у першому півріччі 2006 року , не був визначений порядок проведення таких виплат, зазначена норма не була визнана у встановленому порядку неконституційною, вона підтягає виконанню , а тому в задоволенні позовних вимог в частині виплати позивачці підвищення до допомоги за 2006 рік слід відмовити .

Пунктом 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» зупинено дію ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік.

Пунктом 41 розділу другого Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» стаття 6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» викладена в новій редакції, згідно якої дітям війни до пенсії чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Поряд з цим, Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнано неконституційними та такими, що втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. При цьому, згідно п.п.5,6 резолютивної частини це Рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів в зв»язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними та є обов»язковим до виконання на території України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 визнано неконституційним і таким , що втратив чинність пункт 41 розділу другого Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» з дня ухвалення цього Рішення.

В своїх Рішеннях Конституційний Суд України зазначив, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

З вищезазначеного вбачається, що зупинення законами про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає Конституції України і призвело до фактичного скасування чи звуження змісту і обсягу існуючих прав і свобод людини і громадянина, які підлягають поновленню.

Отже, позивачка відповідно до вищезазначених Рішень Конституційного Суду України та ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на підвищення державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року . Тому слід зобов»язати Управління праці та соціального захисту населення виконкому Яремчанської міської ради нарахувати та виплатити позивачці підвищення до допомоги як дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» за вищевказаний період з урахуванням виплачених сум згідно ст. 28 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»

При цьому суд враховує, що відсутність бюджетного фінансування на виплату передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни доплати до державної соціальної допомоги , що виплачується замість пенсії, не може бути причиною невиконання відповідним суб»єктом владних повноважень покладених на нього зобов»язань, оскільки реалізація особою права, що пов»язане в триманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Кечко проти України»),

Наявність прогалини у законодавчому регулюванні виплат дітям війни, передбачених ст.6 «Про соціальний захист дітей війни, яка полягає у відсутності механізму вирахування мінімальної пенсії за віком, на 30 відсотків якої мають підвищуватися пенсії та допомоги дітям війни, за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком, окрім виявленого ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», не може бути підставою для відмови в реалізації позивачкою конституційної гарантії та права на отримання підвищення розміру державної соціальної допомоги , що виплачується замість пенсії , оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком .

Оскільки функції з призначення, нарахування та виплати державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, позивачці здійснює Управління праці та соціального захисту населення виконкому Яремчанської міської ради, обов»язок щодо підвищення їй допомоги слід покласти на відповідача у справі.

Вимоги позивачки про зобов'язання відповідача здійснити щомісячну виплату підвищення до державної соціальної допомоги за весь період з 01.01.2006 року до 01.01.2008 року, суд вважає необгрунтованими з таких підстав. Позивачкою неправильно визначено період, протягом якого відповідач зобов»язаний був виплачувати їй підвищення до державної соціальної допомоги як дитині війни, позаяк в цей період включено час, протягом якого ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена чи змінена її редакція.

Покликання відповідача на те, що позивачкою пропущено строк звернення до суду безпідставні. Так, Управління праці та соціального захисту населення виконкому Яремчанської міської ради, як суб»єкт владних повноважень, зобов»язане було вжити необхідних заходів щодо виконання рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007 року та 22.05.2008 року , зокрема, здійснити перерахунок та виплату позивачці підвищення державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком

відповідно до положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Однак, такого обов»язку відповідач не виконав, бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Яремчанської міської ради

На підставі ч.2 ст.152 Конституції України , ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та керуючись ст.ст. 160 - 162 КАС України суд, -

постановив:

позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління праці та соціального захисту

населення виконкому Яремчанської міської ради щодо розміру допомоги, що виплачується замість пенсії , ОСОБА_1 як дитині війни .

Зобов»язати Управління праці та соціальної населення виконком Яремчанської міської ради здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення державної соціальної допомоги виплачується замість пенсії, в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Яремчанський міський суд шляхом подачі протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Постанова в повному обсязі складена 02.04.2010 року.

СУДДЯ: