Справа № 2а/2570/5657/11
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року м. Київ К/9991/66058/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Олексієнка М.М. (доповідач), Рецебуринського Ю.Й., Штульман І.В.,

здійснивши в порядку письмового провадження касаційний розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_4 до прокурора Корюківського району Чернігівської області (далі - Прокурор), треті особи: управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області (далі - УПФ), відділу державної виконавчої служби Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області (далі - ВДВС) про зобов'язання вчинити дії щодо внесення припису по усуненню порушень закону, за касаційною скаргою позивачки на судові рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2011 року, Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2012 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила:

визнати протиправними дії Прокурора щодо відмови у внесенні припису начальникам УПФ, ВДВС по усуненню порушень закону при виконанні судових рішень;

зобов'язати відповідача у термін не пізніше 3 календарних днів з дати набрання законної сили рішення суду внести припис начальнику ВДВС про необхідність накладення штрафу на начальника УПФ за невиконання судового рішення, встановити новий термін для виконання виконавчого документу та подати звіт про його виконання.

стягнути з УПФ виконавчий збір в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що Прокурор, на якого законом покладено обов'язок по здійсненню нагляду за дотриманням і застосуванням законів, проявив протиправні діяння, які виразилася у не внесенні припису на незаконні дії суб'єктів владних повноважень при виконанні судового рішення.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2011 року, залишеною без змін Київським апеляційним адміністративним судом від 26 вересня 2012 року, в задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що Прокурор не був учасником виконавчого провадження, тому не міг втручатися у здійснення виконавчих дій та прийняття рішення.

У касаційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів скасувати і ухвалити нове про задоволення позову. Вказує на те, що Прокурором безпідставно не внесено припис про усунення порушень чинного законодавства, допущені посадовими особами УПФ, ДВС, тому, на її переконання, необхідно не лише виправити порушення, а й постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання про притягнення до відповідальності винних осіб за статтями 367, 382 Кримінального кодексу країни і направити її Прокурору для дачі правої оцінки.

У письмовому запереченні Прокурор акцентує увагу на тому, що прокуратура не була стороною виконавчого провадження, тому не мала права здійснювати контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання судового рішення.

Враховуючи відсутність клопотань, усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, касаційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з урахуванням наступного.

Перелік посадових осіб, які мають право вчиняти перевірку законності виконавчого провадження, наведений у статті 84 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-ХІV). За змістом цієї норми, здійснювати перевірку законності виконавчого провадження мають право:

1) директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та його заступники - щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у будь-якому структурному підрозділі органів державної виконавчої служби;

2) заступники начальника Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі - начальники управлінь державної виконавчої служби, їх заступники - щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень таких управлінь і районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділах державної виконавчої служби, підпорядкованих зазначеним управлінням юстиції.

В той же час відповідно до частини першої статті 7 вказаного Закону учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання. Прокурор бере участь у виконавчому провадженні у випадку здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді та відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа за його заявою.

Виходячи з положень зазначених норм, Прокурор наділений повноваженнями контролю у виконавчому провадженні лише у випадку, коли він є стороною виконавчого провадження.

Згідно фактичних обставин, встановлених судами, Прокурор небув стороною та представляв інтереси сторін у справі № 22а-7050/2011, по якій апеляційним судом Чернігівської області від 2 червня 2011 року винесено постанову.

З урахуванням зазначених обставин і норм права, суди попередніх інстанцій прийшли до обґрунтованого висновку про безпідставність позову.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, висновок судів не спростовують і не дають підстав вважати судові рішення такими, що ухвалені з порушенням норм матеріального чи процесуального права. Зокрема, припис Прокурором відповідно до пункту 4 частини другої статті 20 Закону України від 5 листопада 1991року

№ 1789-XII «Про прокуратуру» може вноситься лише у випадку здійснення ним представництва інтересів громадянина або держави в суді та відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа за його заявою.

Вимоги касаційної скарги щодо постановлення окремої ухвали і направлення її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону є безпідставними, оскільки, за правилами частини першої статі 166 КАС України, судами не встановлено під час розгляду справи порушення закону з боку третіх осіб.

На підставі наведеного, керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а судові рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2011 року, Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня

2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

Ю.Й. Рецебуринський

І.В. Штульман