Справа № 805/2061/16-а
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Христофоров А.Б.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року справа № 805/2061/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Чебанова О.О., суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року у справі № 805/2061/16-а за позовом Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Центральної контрольно-дослідницької та проектно-вишукувальної водної лабораторії до Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» в особі Центральної контрольно-дослідницької та проектно-вишукувальної водної лабораторії (далі позивач) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі відповідач) про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування від 05.04.2016 року № Ю-270-17 у сумі 4260286,77 грн. (а.с. 4-8).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року позов було задоволено (а.с. 127-130).

Не погодившись з таким рішенням, Словянська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 132-133).

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС) України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, а також документи, які містяться в матеріалах адміністративної справи, встановила наступне.

Комунальне підприємство "Компанія "Вода Донбасу" пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації, набуло статусу юридичної особи та має відокремлений підрозділ в особі Центральної контрольно-дослідницької та проектно-вишукувальної водної лабораторії, зазначене підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 20-21).

05.04.2016 року Словянською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області було сформовано податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообовязкове державне соціальне страхування у сумі 4 260 286,77 грн. та направлено позивачу (а.с. 11).

Позивачем було використано право на позасудове врегулювання спору шляхом адміністративного оскарження вимоги до податкових органів вищого рівня.

Так, рішенням ДФС № 13627/6/99-99-11-02-02-25 від 21.06.2016 року Рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № 2456/10/05-99-10-01-12-1 від 12.05.2016 року та вимогу про сплату боргу (недоїмки) залишено без змін, скаргу підприємства залишено без задоволення (а.с. 9-10).

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон № 2464).

За приписами абзаців першого та другого ч.8 Закону № 2464, встановлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону № 2464 визначено, що недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Пеня та штрафні санкції не є складовою недоїмки з єдиного внеску.

Згідно з п.1 та п.12 ч.2 ст.6 Закону № 2464 передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 25 Закону № 2464 у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів та підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти робочих днів після надходження відповідного рішення.

Згідно з п. 3 Розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 (далі Інструкція № 449), у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), зокрема, у випадку, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

З матеріалів справи вбачається, що недоїмка у спірній вимозі за позивачем, у звязку із несплатою в строк нарахувань з ЄСВ, становить 4 260 286,77 грн., з яких з 14.04.2014 року по 01.01.2016 року складає 3 559 276,47 грн., з 01.01.2016 року по 31.03.2016 року складає 641 395,51 грн. та самостійно сплачена недоїмка у сумі 59 614,79 грн.

Крім того, згідно платіжних доручень, що знаходяться в матеріалах справи вбачається, що підприємством здійснювалась сплата єдиного внеску у період з вересня 2014 року по листопад 2015 року, тобто від виконання обовязків щодо сплати єдиного внеску позивач не відмовлявся (а.с. 33-89).

З огляду на ситуацію, що склалася у Східному регіоні України, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Разом із цим, згідно п. 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VI тимчасово на період дії особливого правового режиму, визначеного Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", зупиняється застосування до платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася (або проводиться) антитерористична операція, норм статей 25 («Заходи впливу та стягнення») і 26 («відповідальність за порушення цього Закону») цього Закону.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення прийнято Закон України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669).

Частиною четвертою статті 11 Закону № 1669 передбачено внесення змін до Закону № 2464, а саме розділ VIII Прикінцеві та перехідні положення доповнено пунктом 9-3 такого змісту: Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14.04.2014 р. № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року N 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

При цьому, єдиною умовою звільнення від відповідальності, штрафних та фінансових санкцій, передбачених Законом № 2464 за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, - є перебування платника єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону № 1669, де проводилася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визнано такими, що втратили чинність, розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053. Також, цим розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Словянськ Донецької області.

Перебування позивача у населеному пункті та на обліку у податкового органу, на території де здійснювалася антитерористична операція сторонами не оспорюється.

Тобто, у період невиконання обовязків платника єдиного внеску місцезнаходження позивача та знаходження на обліку в органах доходів і зборів, знаходилося на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону № 1669, де проводилася антитерористична операція.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України ( далі - Закон № 911) до Закону № 1669 були внесені зміни, відповідно до яких з цього закону був виключений пп. 8 п. 4 ст. 11 (вказаним пунктом 2 вересня 2014 року у Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464 був внесений п. 9-3, яким певну категорію платників ЄСВ було звільнено від виконання своїх обовязків на період проведення АТО).

Разом із цим, станом на час прийняття Закону № 911, пункт Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464 (яким вказані особи звільняються від виконання зазначених обовязків) на підставі Закону України Про внесення змін до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці від 2 березня 2015 року № 219-VIII, мав (та має станом на час розгляду даної справи) нумерацію 9-4, а не 9-3. А ні Законом № 911, а ні будь-яким іншим законом приписи пункту 9-4 Закону № 2464 виключені із цього закону (або змінені) станом на час виникнення спірних правовідносин (та станом на час розгляду даної справи) не були, а тому є чинними.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до преамбули Закону № 2464, саме цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Отже, у весь спірний період приписи Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" щодо звільнення певної категорії платників ЄСВ від виконання обовязків, визначених ч. 2 ст. 6 зазначеного Закону, були чинними.

Безумовне звільнення позивача, від відповідальності за невиконання обовязків платника єдиного внеску, ставить це звільнення в залежність від місцезнаходження платника податку, а саме знаходження такого платника податків на території, де здійснювалася антитерористична операція у період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції. Надання сертифікату Торгово-промислової палати та подання заяви платника єдиного внеску про звільнення від виконання своїх обовязків, визначених ч. 2 ст.6 Закону № 2464 є диспозитивним правом платника єдиного внеску.

Також колегія суддів зазначає, що чинним законодавством прямо не передбачено заборони органу доходів і зборів надсилати платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, але при цьому є звільненими від виконання обовязків, передбачених Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, - вимогу про її сплату.

Разом із цим, приймаючи таку вимогу та направляючи її для виконання платнику ЄСВ, звільненому від виконання обовязків щодо сплати цього внеску, від останнього фактично вимагається виконати дії, від виконання яких останній звільнений.

До цього ж, згідно ч.ч. 4 та 5 ст. 25 Закону № 2464-VІ вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі неузгодження платником внеску з органом доходів і зборів заборгованості з єдиного внеску платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку. У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки. Вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Тобто, така вимога може бути предявлена до виконання у примусовому порядку до органів державної виконавчої служби та виконана цією службою.

З матеріалів справи вбачається, що для забезпечення права на звільнення від обовязків своєчасності сплати податків та зборів, а також своєчасності сплати єдиного внеску, у період проведення антитерористичної операції, позивачем було здійснено звернення до податкового органу з заявою про звільнення від виконання обовязків платника єдиного внеску № 03-1224 від 05.11.2014 року (а.с.12), до Торгово-промислової палати України, у відповідності до чого отримано Сертифікат (висновок) № 1735 про настання обставин непереборної сили (а.с. 22).

Отже, позивачем були вжиті всі залежні від нього можливості щодо належного повідомлення податкового органу про виниклі у підприємства обставини непереборної сили та неможливості виконувати обовязки щодо сплати єдиного внеску.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірна вимога Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування № Ю-270-17 від 05.04.2016 року в сумі 4260286,77 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року у справі № 805/2061/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року у справі № 805/2061/16-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

ОСОБА_2