Справа № 573/2337/16-а
Суддя: Терещенко О. І.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 573/2337/16-а
Номер провадження 2-а/573/39/16
П О С Т А НО В А

і м е н е м У к р а ї н и

(вступна і резолютивна частина )

20 грудня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції м. Суми, інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА №275579 від 18 жовтня 2016 року, винесену інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанову може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Білопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з моменту її проголошення, а особою, яка не брала участь в судовому засіданні при проголошенні постанови протягом десяти днів з моменту отримання її копії.

Суддя

Справа № 573/2337/16-а

Номер провадження 2-а/573/39/16

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

(повний текст)

20 грудня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції м. Суми, інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 18 жовтня 2016 року інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми ОСОБА_3 відносно нього винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП за те, що 18 жовтня 2016 року о 01 год 40 хв. в м. Суми по вул. проспект М. Лушпи,10/1 ОСОБА_1 перебував у громадському місці біля магазину "АТБ" в стані алкогольного спяніння, чим ображав людську гідність та громадську мораль.

Вказує, що вказаного правопорушення не вчиняв, оскаржувана постанова не містить доказів про вчинення ним адміністративного правопорушення та мотивів відхилення висловлених ним доводів під час складання постанови. Крім того, інспектор Головань С.О. позбавив його можливості викласти свої пояснення у справі і не навів у постанові обґрунтувань з цього приводу. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА №275579 від 18 жовтня 2016 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засідання позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції ОСОБА_4 в судовому засіданні в режимі відеоконференції проти позову заперечував, зазначив, що постанова про притягнення ОСОБА_1 винесена на законних підставах у присутності позивача, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідач інспектор роти №2 батальйону УПП в м. Суми ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, причин свого неприбуття суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце проведення судового засідання.

Суду представник відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції ОСОБА_4 надав довіреність від імені ОСОБА_3, засвідчену начальником батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми ОСОБА_5, яка не є належним та допустимим доказом підтвердження таких повноважень. Крім того, дана довіреність суперечить вимогам ст. 58 КАС України.

Заслухавши позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції ОСОБА_4, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупноті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2016 року інспектором роти №2 батальйону УПП в м. Суми ОСОБА_3 відносно позивача винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АА №275579 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 85 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що 18 жовтня 2016 року о 01 год 40 хв. ОСОБА_1 перебував в громадському місці біля магазину "АТБ" по вул. пр-кт М.Лушпи, 10/1 в стані алкогольного сп'яніння, чим ображав людську гідність та громадську мораль (а. с. 6).

Частиною 1 статті 178 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п'яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Об'єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об'єктивна сторона правопорушення виражається у розпиванні пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або появі в громадських місцях у п'яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль (формальний склад).

Об'єктивна сторона діяння полягає виключно в активних діях з вживання пива та алкогольних, слабоалкогольних напоїв. Протиправним є розпивання будь-яких спиртних напоїв , а саме: пива, горілки, коньяку, вин, самогону чи інших алкогольних напоїв домашнього виготовлення. Досягнення стану алкогольного сп'яніння є не обов'язковим, оскільки достатньо одного факту їх розпивання в місцях, спеціально не встановлених для цих цілей. Сутність поняття «розпивання» охоплює не тільки сам факт вживання спиртного напою, але й дії, що передують йому (наприклад, розливання спиртного напою в стакани).

Іншим видом дій, які утворюють об'єктивну сторону цього правопорушення, є поява в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп'яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав'язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп'яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); п'яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид ужитого напою, що містив алкогольну складову (це може бути пиво або інший слабоалкогольний напій), які не віднесені до спиртних напоїв та розпивання яких у громадських місцях не заборонено.

Як передбачає коментар, не можна притягувати до адміністративної відповідальності тільки за сам факт появи у п'яному вигляді у громадському місці, якщо поведінка особи при цьому є пристойною.

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу.

Як вбачається із розстановки сил та засобів на 17 жовтня 2016 року 2 роти м. Суми, інспектор Головань Сергій Олександрович в цей вечір ніс службу по охороні громадьского порядку спільно з інспектором цієї роти ОСОБА_6 (а. с. 22).

Із переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної відеокамери, який наданий суду представником відповідача на оптичному диску та знаходиться в матеріалах справи, вбачається, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, не зафіксований взагалі.

Позивач ОСОБА_1 суду зазначив, що близько 1 години 18 жовтня 2016 року повертався додому, був у стані алкогольного сп'яніння, але чітко орієнтувався, мав пристойний вигляд. Проходячи повз маркету "АТБ", побачив компанію своїх знайомих. Підійшов до них і став розмовляти. Ні пива, ні будь-яких інших спиртних напоїв біля АТБ не вживав. В цей час до них підійшли інспектори поліції, які пред'явили їм претензії, що вони порушують громадський порядок та спокій громадян.

Оптичний диск, на якому міститься інформація з нагрудної камери інспектора Ошкадер І.А., що наданий суду відповідачем, складається з 4-х відеофайлів.

На першому відеофайлі зафіксовані словесні розмови інспектора Ошкадер І.А. із компанією молодиків, серед яких позивача ОСОБА_1 не було. Як зазначив позивач, в той вечір біля магазину АТБ було декілька компаній, а не тільки їхня.

Другий відеофайл розпочинається з подій, де біля автомобіля поліції перебувають знайомі ОСОБА_1, а сам ОСОБА_1 в цей час перебуває в автомобілі поліції, хоча жодного разу на цьому файлі він не був зображений. Знайомі позивача ведуть розмову з інспектором поліції ОСОБА_6 з приводу того, за що затримали ОСОБА_1 ОСОБА_4 інспектори поліції на службовому автомобілі, за кермом якого був інспектор Головань С.О., доставляють ОСОБА_1 до наркодиспансера.

Третій відеофайл на оптичному диску присвячений подіям доставки ОСОБА_1 до наркодиспансера, де він відмовився проходити освідування на стан алкогольного сп'яніння, оскільки не заперечував, що вживав спиртні напої та перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

На четвертому відеофайлі зображені події, де ОСОБА_1 перебуває в приміщенні відділку поліції по вул. Першотравневій, 21 в м. Суми, де інспектором Ошкадер І.А. складається постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Ні на одному із відеофайлів немає доказів, що ОСОБА_1 своїм зовнішнім виглядом ображав людську гідність та громадську мораль.

На тих кадрах відеофайлів, де зображений ОСОБА_1, він має охайний зовнішній вигляд, одяг на ньому не брудний, не мокрий, не розстебнутий тощо. Непристойних висловлювань, жестів, грубих викриків, нав'язливого ставлення до громадян з його боку не було, координація рухів не порушена, орієнтування він не втрачав, його мова була розбірливою, не млявою.

Після перегляду 4 відеофайлу судом встановлено, що постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності виносила інспектор Ошкадер І.А., хоча у постанові вказано, що вона винесена інспектором поліції ОСОБА_3

В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення із постановою та отримання її копії.

Але суд звертає увагу на те, що під час притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП ні інспектором Головань С.О., ні ОСОБА_6 йому не були роз'яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, не роз'яснена ст. 63 Конституції України стосовно його права не свідчити проти себе.

Постанова про притягенння ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП не була надана ОСОБА_1 для ознайомлення, не вручена її копія, оскільки весь час інспектор Ошкадер І.А. стрверджувала, що не має права давати її в руки ОСОБА_1, в той же час ст. 268 КУпАП зазначає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право знайомитися з матерілами справи.

Крім того, ОСОБА_1 заявив, що не може розібрати почерк інспектора у постанові, на що ОСОБА_6 заявила, що у неї розбірливий почерк, а читати вголос постанову вона не має права. Таким чином, вона діяла всупереч вимогам ч. 1 ст. 285 КУпАП та п. 15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 №1376 та зареєстрованої в МЮУ 01.12.2015 за №1496/27941, які передбачають, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Крім того, під час винесення постанови інспектор Ошкадер І.А., написавши у постанові, що ОСОБА_1 перебував в громадському місці біля магазину "АТБ" по вул. пр-кт М.Лушпи, 10/1 в стані алкогольного сп'яніння, чим ображав людську гідність та громадську мораль, в той же час ОСОБА_1 не проінформувала, що постанова нею винесена за ч. 1 ст. 178 КУпАП. Під час процедури винесення постанови ОСОБА_1 запитав у неї про те, що його притягують до адміністративної відповідальності за те, що він курив, на що вона відповідала: "За те, що ви порушували громадський спокій". Але відповідальність за порушення громадського спокою передбачена ст. 173 КУпАП, а не ст. 178 КУпАП.

Також інспектор Ошкадер І.А., діючи всупереч вимогам ст. ст. 178, 280, 268, 283 КУпАП, запропонувала ОСОБА_1 вибрати собі покарання за вчинене ним правопорушення, а саме: попередження або штраф 170 грн. Хоча санкція ч. 1 ст. 178 КУпАП передбачає максимальний розмір штрафу 85 грн.

Також суд звертає увагу на те, що під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, він заперечував факт вчинення ним правопорушення.

В той же час інспектор Ошкадер І.А. не склала протокол про адміністративне правопорушення всупереч вимогам ч. 4 ст. 258 КУпАП та п. 3 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 №1376 та зареєстрованої в МЮУ 01.12.2015 за №1496/27941, які передачають, якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч. 1, ч. 4 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (ст. 8 КАС України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За приписами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм відповідну правову оцінку, суд приходить до висновку, що на підставі встановлених та не спростованих відповідачем фактів при оформленні матеріалів адміністративної справи та винесенні оскаржуваної постанови, відповідачем ОСОБА_3 допущено порушення вимог ст. ст. 268, 280, 283 КУпАП.

Об'єктивні докази, які б достовірно свідчили б про скоєне позивачем порушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається саме на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тому спростувати доводи позивача в позовній заяві немає можливості і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанова у справі про адміністративне правопорушення, не дає суду підстав зробити безумовний висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що інспектором роти №2 батальйону УПП в м. Суми ОСОБА_3 прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення. Також судом встановлено, що фактично це рішення було прийнято інспектором Ошкадер І.А. і постанова написана нею від імені ОСОБА_3

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що постанова про адміністративне правопорушення серії АА №275579 від 18 жовтня 2016 року підлягає скасування, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 10, 122, 222, 251, 245, 258, 268, 280, 288, КУпАП, ст. ст. 4, 6, 9, 11, 69, 70, 71 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА №275579 від 18 жовтня 2016 року, винесену інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанову може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Білопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з моменту її проголошення, а особою, яка не брала участь в судовому засіданні при проголошенні постанови протягом десяти днів з моменту отримання її копії.

Суддя