Справа № 243/5663/16-а
Суддя: Кузнецов Р. В.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 243/5663/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Кузнецов Р.В.

при секретарі Малиновській І.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті ОСОБА_3 справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у містах Краматорську та ОСОБА_3 Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування постанови рядового поліції поліцейського третьої роти батальойону управління патрульної поліції в містах Краматорську та ОСОБА_3 ОСОБА_4 від 10 липня 2016 року, мотивуючи свої вимоги порушенням такими протиправними діями субєкта владних повноважень його прав та законних інтересів щодо незаконного притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1, який діє на підставі договору про надання правової допомоги у суді від 26.07.2016 р., у судовому засіданні підтримав доводи позовної заяви та зазначив, що 10 липня 2016 року відносно ОСОБА_2Г було складено постанову про адміністративне правопорушення, згідно якої, ОСОБА_2 10.07.2016 року о 21-55 год., керуючи автомобілем марки «ВАЗ 1111», державний номер НОМЕР_1, рухався у м.Словянськ, біля будинку № 56 по вул.Луначарського, з номерним знаком, що неосвітлений у темну пору доби, чим порушив п.2.9 «в» ПДР України, при перевірці документів не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 «г» ПДР України, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП. Зазначив, що ОСОБА_2 рухався по вул.Луначарського у м.Словянську та у дзеркало заднього виду побачив, як за ним їде автомобіль із проблисковим маячком синього кольору, який став подавати йому сигнал дальнім світлом фар. Він зупинив свій автомобіль, щоб надати дорогу цьому автомобілю, але автомобіль із проблисковими маячками також зупинився. З цього автомобілю вийшов чоловік, який покликав ОСОБА_2 до задньої частини його автомобілю, та звинуватив його в тому, що у нього не працює освітлення заднього номерного знаку, з чим він не погодився та вимагав надати йому докази скоєного правопорушення, на що отримав відмову. Ця особа взяла у нього його водійські документи, та пішла до свого автомобіля, а позивачу наказала чекати. Згодом ОСОБА_2 дізнався, що рядовим поліції ОСОБА_4 відносно нього було складено постанову за ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у сумі 425 грн. Зазначену постанову ОСОБА_2 підписувати відмовився. Поліцейські зупинили автомобіль та зазначили у якості свідків водія та пасажирів цього автомобіля. Дії поліцейських були незаконними, оскільки постанова не відповідає вимогам ч.3 ст.283 КУпАП та не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис та відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. У порушення приписів ст.280 КУпАП поліцейським не зясовувалися обставини вчиненого правопорушення, а також чи винний ОСОБА_2 у його вчиненні. Окрім того, поліцейським складено постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення, а також за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки поліцейський заповнював бланк постанови у своєму службовому автомобілі, де ОСОБА_2 не знаходився. Також посмтанова не ваідповідає вимогам ст.36 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Просив суд визнати незаконною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 093532 від 10 липня 2016 року.

Представник Управління патрульної поліції в м.Краматорську та ОСОБА_3 Департаменту патрульної поліції був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, надав суду письмові заперечення проти заявлених позовних вимог за підписом начальника УПП в м.Краматорську та ОСОБА_3Малиш.

Згідно письмових заперечень начальника Управління патрульної поліції в м.Краматорську та ОСОБА_3, 10.07.2016 р. інспектором роти № 3 батальйону УПП в м.Краматорську та ОСОБА_3 рядовим поліції ОСОБА_4 було виявлено порушення правил дорожнього руху водій автомобіля ВАЗ-111, державний номер НОМЕР_1 рухався по вул.Луначарського, біля буд.56, з номерним знаком, що не освітлений у темну пору доби. Екіпажем було прийнято рішення про зупинку цього транспортного засобу. Після зупинки інспектор підійшов до водія, пояснив причину перевірки документів та попросив надати документи відповідно до п.2.1 ПДР України. Водій, яким виявився ОСОБА_2 надав інспектору документи, при перевірці яких виявилося, що у водія відсутній поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Встановивши вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень за ч.1 ст.126 та ч.6 ст.121 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення та у відповідності до вимог ст.36 КУпАП накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. ОСОБА_2 відмовився поставити свій особистий підпис у постанові, після чого було залучено два свідка для засвідчення факту ознайомлення ОСОБА_2 з його правами та відмови від отримання копії постанови. Зазначає, що постанова відповідає вимогам законодавства, ОСОБА_2 був присутнім під час складання постанови, що підтверджується наявністю у постанові особистої інформації ОСОБА_2, такої як дата народження, серія та номер посвідчення водія. Окрім того, постанова винесена за місцем вчинення адміністративного правопорушення у відповідності до вимог ст.276 КУпАП. Враховуючи доводи позивача, які на думку начальника УПП в м.Краматорську та ОСОБА_3 є безпідставними, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, суд установив наступне.

Постановою від 10 липня 2016 року серії ПС3 № 093532, винесеною поліцейським третьої роти батальйону УПП у м.Краматорську та ОСОБА_3 ОСОБА_4 до водія транспортного засобу ОСОБА_2 на підставі розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення застосовано за вчинення правопорушень, передбачених частиною 1 статті 126, частиною 6 статті 121 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. При викладенні суті скоєних правопорушень у постанові зазначено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ-1111, державний номер НОМЕР_1, 10 липня 2016 року о 21 годині 55 хвилин у м.Словянськ, біля будинку № 56 по вул.Луначарського, з номерним знаком, що не освітлений у темну пору доби, чим порушив п.2.9 «в» ПДР України, та не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 «ґ» ПДР України /а.с.6/.

Частиною першою статті 126 КпАП України визначена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно п.2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною шостою статті 121 КпАП України визначена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за керування транспортним засобом не зареєстрованим або не перерєстрованим в установленому законом порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закртим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно пункту 2.9 «в» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обовязковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до вимог статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або подання прокурора без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналізуючи доводи позивача та його представника адвоката ОСОБА_1 в тій частині, що постанову було винесено на місці вчинення правопорушення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, що суперечить рішенню Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р., суд виходить з наступного.

Зі змісту рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. вбачається, що складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу. Таким чином, аналізуючи зміст вищезазначеного рішення Конституційного суду України, суд приходить до переконання, що розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення (у скороченому провадженні без складання протоколу про адміністративне правопорушення) відбувається лише за адміністративні правопорушення, визначені законом.

Після ухвалення 26 травня 2015 року Конституційним судом України цього рішення 14 липня 2015 року Верховною ОСОБА_5 України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» за № 596 VІІІ, відповідно до п.38 ч.1 якого до ст.258 КУпАП внесено зміни, а саме, після частини першої доповнено новою частиною такого змісту: "Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі". Зазначений закон набрав чинності 08 серпня 2015 року.

Статтею 222 КУпАП визначено перелік адміністративних правопорушень, які належать до підвідомчості органів Національної поліції України, до яких належать зокрема адміністративні правопорушення, передбачені ч.6 ст.121 та ст.126 КУпАП.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компентенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, предбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч.1 ст. 126, ч.6 ст.121 КУпАП. Відповідно до п.2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 126, ч.6 ст.121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до переконання, що законодавчо закріплене скорочене провадження по адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.6 ст.121 та ч.1 ст. 126 КУпАП, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП та не суперечить рішенню Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. Враховуючи вищенаведене, доводи позивача та його представника у цій частині суд визнає безпідставними.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд цієї справи;

2)чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 126, ч.6 ст.121 КУпАП, відповідно до положень ст.222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою. Однак, як зазначає позивач ОСОБА_2 у позовній заяві, поліцейським зазначені обставини не зясовувалися та не зясовувалося, чи винний позивач у скоєнні інкримінуємих правопорушень. Проте зазначені доводи позивача спростовуються постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 093532 від 10.07.2016 р., згідно з якою позивач керував транспортним засобом ВАЗ-1111, державний номер НОМЕР_1 о 21-55 год. з номерним знаком, що не освітлений у темну пору доби, при собі не мав полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивачем ОСОБА_2 у позовній заяві та представником позивача у судовому засіданні, не оспорюється, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ-1111, державний номер НОМЕР_1 о 21-55 год. 10 липня 2016 року, не зазначається, що номерний знак на цьому транспортному засобі був освітлений та що у нього був при собі поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Окрім того, зі змісту заяви ОСОБА_2 на імя начальника УПП в м.Краматорськ та ОСОБА_3 ОСОБА_6 від 11.07.2016 р. вбачається, що позивач після складення постанови у справі про адміністративне правопорушення просив поліцейських супроводити його до його місця проживання, де він звичайно залишає автомобіль, що аоліцейські і зробили /а.с.7-9/. З пояснень інспектора роти 3 батальйону УПП в м.Краматорську та ОСОБА_3 ОСОБА_7 від 10.07.2016 р., який знаходився на чергуванні 10.07.2016 р. разом із ОСОБА_4, вбачається, що ОСОБА_2 звернувся з проханням супроводити його транспортний засіб до місця постійної дислокації, оскільки у нього не працювала підсвітка номерного знаку /а.с.24/. Таким чином, інспектором були встановлені обставини адміністративних правопорушень та винність ОСОБА_2 у їх вчиненні.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі, яка повинна відповідати вимогам ст.283 КУпАП, відповідно до якої постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Доводи позивача та його представника щодо того, що постанова по справі про адміністративне правопорушення не відповідає ч.3 ст.283 КУпАП та не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис та відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу суд визнає такими, що не грунтуються на законі, з огляду на наступне.

Положенням ч.3 ст.283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч.2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (матка, модель, номерний знак), технічний засіб,яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п.5 розділу IV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог п.8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

В той же час, суд погоджується із доводами начальника УПП в м.Краматорську та ОСОБА_3 ОСОБА_6 щодо того, що відповідно до п.18 розділу ХІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» до 31 грудня 2016 року поліції дозволяється використання службових посвідчень, бланків, печаток, штампів, логотипів та емблем міліції та Міністерства внутрішніх справ України.

Вивченням постанови серії ПС3 № 093532 від 10 липня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності встановлено, що вона не відповідає додатку 5 до Інструкції, але затверджена наказом МВС № 77 від 26.02.2009 р. В той же час на постанові проставлено штамп, на якому зазначено реквізити для сплати штрафу (призначення платежу, розрахунковий рахунок, код ЄДРПОУ, МФО та банк отримувача), які містять у собі всі відомості, що повинна містити відривна квитанція. Посилання позивача та його представника про відсутність відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото і відеозапис не беруться судом до уваги, адже фіксація вчинених ОСОБА_2 адміністративних правопорушень за допомогою технічних засобів не проводилася.

Щодо доводів позивача та його представника про те, що за кожне адміністративне правопорушення повинно було бути накладено окреме адміністративне стягнення, суд вважає їх необгрунтованими з огляду на наступне. Положенням ч.1 ст.36 КУпАП дійсно передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Але в той же час ч.2 ст.36 КУпАП передбачає, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень. Таким чином, поліцейським ОСОБА_4, як посадовою особою, яка розглядає справи про адміністративні правопорушення, вчинені ОСОБА_2 були дотримані вимоги чинного законодавства.

Проаналізувавши обставини справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку про законність притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та необгрунтованості заявленого позову.

Позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом на підставі положення ст.288 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 283, 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 71, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у містах Краматорську та ОСОБА_3 Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається Донецькому апеляційному адміністративному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадку та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_5