Справа № 816/1752/16
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/1752/16

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Канигіна Т.С., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2
до відповідача третя особа Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Ковалівська сільська рада Полтавського району Полтавської області
про визнання рішень протиправними, зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

06.10.2016 ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа: Ковалівська сільська рада Полтавського району Полтавської області, у якій просять:

- визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, викладену в листі від 27.09.2016 № 7906/6-16, якою учаснику антитерористичної операції ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства;

- визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, викладену в листі від 27.09.2016 № 7907/6-16, якою учаснику антитерористичної операції ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства;

- зобовязати Головне управління Держгеокадастру Полтавської області надати учасникам антитерористичної операції, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в розмірах, не більше 2,0 гектара, розташованої на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі зазначають, що відповідно до положень пункту 14 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", пункту "б" частини першої статті 121 Земельного кодексу України, розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №898-р "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками", як учасники антитерористичної операції, мають переважне право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки площею не більше 2,0 га кожен для ведення особистого селянського господарства. Однак, за результатами звернення з відповідними заявами до відповідача отримали відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, що мотивовані посиланням на інформацію Ковалівської сільської ради про можливе майбутнє віднесення відповідних земельних ділянок до меж населеного пункту у зв'язку із розробленням генерального плану, плану зонування населених пунктів Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

15.12.2016 представник позивачів надав до суду клопотання про розгляд справи № 816/1752/16 без його участі в порядку письмового провадження /а. с. 67/.

Відповідач у письмових запереченнях проти позову пояснив, що земельні ділянки, стосовно яких позивачами подані клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, у зв'язку з розробленням генерального плану зонування населених пунктів Ковалівської сільської ради, будуть розташовані у межах населеного пункту /а. с. 55-58/.

15.12.2016 відповідач надав до суду клопотання про розгляд справи № 816/1752/16 без його участі /а.с. 65/.

Третя особа Ковалівська сільська рада Полтавського району Полтавської області, у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала до суду клопотання про розгляд справи без участі її уповноваженого представника /а.с. 42/.

Зважаючи на приписи частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

З матеріалів справи суд вбачає, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області із заявами про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га кожна, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області /а.с. 59, 62/. До заяви позивачами, зокрема додані викопіювання з графічного матеріалу із зображенням бажаних місць розташування земельних ділянок та зазначенням їх орієнтовного розміру /а.с. 60, 64/. Також позивачі у вказаних заявах повідомили відповідача про те, що право на безоплатну приватизацію земельної ділянки за вказаним цільовим призначенням (для ведення особистого селянського господарства) ними не використано.

Відповідач аналогічними за змістом листами від 27.09.2016 вих. №7906/6-16, від 27.09.2016 № 7907/6-16 повідомив позивачів про те, що згідно з листом Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 18.08.2016 №83/SG, у зв'язку з розробленням генерального плану, плану зонування населених пунктів сільської ради, бажані земельні ділянки будуть розташовані в межах населеного пункту /а.с. 61, 63/. Також відповідач зазначив, що на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №898-р Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області проводиться робота з резервування земельних ділянок, що можуть бути надані учасникам антитерористичної операції. Відповідна інформації представлена у вигляді довідкових альбомів-атласів з картографічними матеріалами, що розміщені на офіційному веб-сайті Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Так, правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України.

Згідно з частиною першою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Пунктом "б" частини першої статті 121 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Отже, позивачі мають право на безоплатне отримання у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара кожна.

За приписами частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як визначено частиною сьомого цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах безоплатної приватизації, при цьому зобов'язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Зі змісту листів Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 27.09.2016 вих. №7906/6-16, від 27.09.2016 № 7907/6-16 /а.с. 61, 63/ суд встановив, що підставою для відмови у наданні позивачам дозволу на виготовлення проекту землеустрою вказано інформацію, викладену у листі Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 18.08.2016 №83/SG, відповідно до якої бажані земельні ділянки, у зв'язку з розробленням генерального плану, плану зонування населених пунктів Сільської ради, будуть розташовані в межах населеного пункту.

Однак, суд зауважує, що відповідачем не надано до суду жодних доказів, що підтверджували б правомірність викладених у листі Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 18.08.2016 №83/SG доводів. Натомість відповідач відповідні докази не витребував та не дослідив під час розгляду заяв позивачів про надання дозволів на розробку проектів землеустрою.

Суд враховує, що відповідно до приписів статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій; план зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Згідно з частиною третьою статті 8 цього Закону, рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

Відповідно до вимог статті 16 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Містобудівна документація на місцевому рівні може бути оновлена за рішенням місцевих рад. Оновлення містобудівної документації передбачає: 1) актуалізацію картографо-геодезичної основи; 2) перенесення з паперових носіїв у векторну цифрову форму; 3) приведення містобудівної документації у відповідність із вимогами законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Затвердження оновленої містобудівної документації на місцевому рівні здійснюється згідно із статтями 17, 18 та 19 цього Закону.

Частиною першою статті 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невідємною частиною генерального плану.

Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами, державними стандартами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується її замовником за погодженням з розробником.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Рішення про розроблення генерального плану приймає відповідна сільська, селищна, міська рада (частина сьома статті 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Крім того, як визначено частиною восьмою статті 18 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", план зонування території затверджується на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання.

Таким чином, Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначені підстави, умови та перелік заходів, які передують розробленню та затвердженню містобудівної документації, до якої відноситься генеральний план населеного пункту та план зонування території.

Суд зауважує, що у ході розгляду заяв позивачів /а.с. 59, 62/ Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області не надано відомостей, що підтверджувалися б відповідними належними доказами, про проведення сільською радою робіт із затвердження містобудівної документації чи внесення до неї змін.

Не надано таких відомостей і у ході розгляду справи судом.

Водночас у матеріалах справи наявні додаткові пояснення відповідача, згідно з якими у ГУ Держгеокадастру у Полтавській області відсутні матеріали, які б могли слугувати підтвердженням проведення Ковалівською сільською радою Полтавського району Полтавської області робіт з затвердження містобудівної документації чи внесення до неї змін /а.с. 54/.

З приводу посилань відповідача на те, що на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №898-р Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області проводиться робота з резервування земельних ділянок для учасників АТО суд зазначає, що відповідно до розміщеної на офіційному веб-сайті відповідача (http://poltavska.land.gov.ua/) за посиланням https://drive.google.com/file/d/0BzH7t7Iq- V0YZEtfbE9PRzNQYjg/view інформації щодо земельних ділянок, відведених для передачі учасникам АТО на території Полтавського району Полтавської області станом на момент прийняття спірних рішень, відомості про наявність таких земельних ділянок по Ковалівській сільській раді Полтавського району Полтавської області відсутні.

Також з наданих сторонами до суду документів не вбачається, що обрані позивачами земельні ділянки, які знаходиться за межами населених пунктів Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, перебувають у власності чи користуванні третіх осіб /а.с. 60, 64/.

Наведені обставини відповідачем у ході розгляду заяв позивачів про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою не враховані.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, відповідач як суб'єкт владних повноважень, на якого нормами частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, не довів суду правомірності своїх рішень, що є підставою для задоволення адміністративного позову в частині визнання протиправними та скасування рішень Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, викладених в листах від 27.09.2016 року № 7906/6-16, від 27.09.2016 № 7907/6-16, про відмову у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства.

Стосовно вимог позивачів в частині зобов'язання Головного управління Держгеокадастру Полтавської області надати учасникам антитерористичної операції, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в розмірах, не більше 2,0 гектара, розташованої на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, суд зазначає таке.

ОСОБА_3 Суд України у постанові від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Водночас суд зауважує, що завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Так, єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. А завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

У цьому спорі відповідач не довів, що ним у повному обсязі проведено перевірку заяв позивачів на відповідність вимогам закону. У ході судового розгляду справи встановлено, що відмови відповідача ґрунтуються виключно на інформації, отриманій від Сільської ради, що не підтверджена жодними доказами.

Оскільки відповідач не виконав приписи закону щодо перевірки заяв позивачів на відповідність вимогам Земельного кодексу України, суд, виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу влади.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у частині зобов'язання Головного управління Держгеокадастру Полтавської області надати учасникам антитерористичної операції, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2 дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в розмірах, не більше 2,0 гектара, розташованої на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Проте згідно з частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (частина друга статті 162 КАС України).

Зважаючи на суть порушених прав позивачів, належним способом їх захисту буде зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства у розмірах не більше 2,0 га кожна на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області з урахуванням висновків суду.

З огляду на викладене вище, адміністративний позов належить задовольнити частково.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа: Ковалівська сільська рада Полтавського району Полтавської області про визнання протиправними рішень, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, оформлене листом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 27.09.2016 вих. №7906/6-16, про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у розмірах не більше 2,0 га на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у розмірах не більше 2,0 га на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області з урахуванням висновків суду.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, оформлене листом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 27.09.2016 вих. №7907/6-16, про відмову у наданні ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у розмірах не більше 2,0 га на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у розмірах не більше 2,0 га на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.С. Канигіна