Справа № 816/2015/16
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/2015/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ясиновського І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Петренко О.В.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба" про застосування арешту коштів, -

В С Т А Н О В И В:

04 листопада 2016 року позивач ОСОБА_3 об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі також - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба" (надалі також - відповідач) про застосування арешту коштів платника податків, що знаходяться на розрахункових рахунках у банках.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у зв'язку з недопуском контролюючого органа до перевірки начальником ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області прийнято рішення про застосування арешту майна платника податків від 01 листопада 2016 року, що зумовило звернення позивача до суду з поданням щодо підтвердження обґрунтованості зазначеного рішення. З метою застосування арешту коштів на рахунках відповідача на підставі абзацу 2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України позивач звернувся до суду.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване участю його представника в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, незважаючи на вищевказане клопотання Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба" про відкладення розгляду справи, з огляду на таке.

Провадження у даній справі відкрито 07 листопада 2016 року.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Зважаючи на участь представника відповідача в судовому засіданні іншої судової інстанції, суд зазначає, що інститутом представництва не обмежено коло осіб, які можуть бути представниками юридичної особи на підставі договору, а отже вирішувати справу по суті з порушенням строків її розгляду є неприпустимим.

Крім того, відповідно до частини сьомої статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України, законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Оскільки відповідачем у справі є юридична особа, то представляти її інтереси в суді може як законний представник, так і інша особа на підставі договору.

За таких обставин судом визнано за можливе розглядати справу за даної явки в порядку статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Приватне сільськогосподарське підприємство "Дружба" зареєстроване як юридична особа 14 січня 2000 року та перебуває на податковому обліку в ОСОБА_3 об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області з 25 лютого 2000 року /а.с. 9-12/.

У звязку з отриманням ухвали Октябрського районного суду м. Полтави про призначення позапланової документальної перевірки Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба", в.о. начальника Головного управління ДФС у Полтавській області 26 жовтня 2016 року винесено наказ № 1454 про проведення позапланової виїзної документальної перевірки Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба" () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2012 року по 08 червня 2016 року, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2012 року по 08 червня 2016 року, тривалістю 10 робочих днів з 27 жовтня 2016 року /а.с. 19/.

На підставі наказу від 26 жовтня 2016 року № 1454 видані направлення від 26 жовтня 2016 року № 2318, № 2319, № 2320 на проведення позапланової виїзної документальної перевірки відповідача /а.с. 20-22/.

27 жовтня 2016 року представниками контролюючого органа складено ОСОБА_2 відмови у допуску посадових осіб Головного управління ДФС у Полтавській області до проведення позапланової виїзної документальної перевірки Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба" № 458/16-31-14-04/30652745 /а.с. 23/ та ОСОБА_2 про неможливість проведення документальної позапланової перевірки Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба" № 455/16-31-14-04/30652745 /а.с. 24/.

Начальником управління аудиту Головного управління ДФС у Полтавській області на ім'я керівника контролюючого органа направлено звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків із відповідними документами /а.с. 26/.

За результатом розгляду вищевказаного звернення, 02 листопада 2016 року начальником ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області ОСОБА_4 винесено рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків - Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба", що перебуває (розміщене, зберігається) за адресою: 38852, Полтавська область, Чутівський район, с. Вільхуватка, вул. Нагірна (Леніна), 81, у зв'язку з тим, що платник податків відмовився від допуску посадових осіб контролюючого органа до проведення позапланової виїзної документальної перевірки /а.с. 27 (зворотній бік)/.

04 листопада 2016 позивач звернувся до суду з позовною заявою до Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба" про застосування арешту коштів на рахунках платника податків на підставі абзацу 2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Абзацом 2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Відповідно до пункту 7.3 Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року № 568, для застосування арешту коштів на рахунку платника податків орган доходів і зборів подає до суду позовну заяву в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

За приписами пункту 94.1 та підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом. Арешт майна може бути застосовано у разі, коли платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до підпунктів 78.4, 78.5, 78.6 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. Строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється. При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Судом не встановлено виконання контролюючим органом обов'язкових приписів пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України.

З наданих до суду копій наказу про проведення позапланової виїзної документальної перевірки Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба" від 26 жовтня 2016 року № 1454, направлень на перевірку від 26 жовтня 2016 року № 2318, № 2319, № 2320 не вбачається, що вказані документи, у відповідності до вимог пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, пред'являлись платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції).

Посилання позивача на акт відмови у допуску до перевірки від 27 жовтня 2016 року № 458/16-31-14-04/30652745 як на доказ відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків від підпису в направленнях на перевірку та ознайомлення з наказом про проведення перевірки суд вважає необґрунтованим з таких підстав.

Акт відмови у допуску до перевірки від 27 жовтня 2016 року № 458/16-31-14-04/30652745 /а.с. 23/ складено саме у зв'язку з відмовою платника податків в особі головного бухгалтера підприємства відповідача у допуску перевіряючих до перевірки, шляхом посилання на акт про неможливість проведення перевірки ПСП "Дружба" від 27.10.2016 року №455/16-31-14-04/30652745. Крім того, вказаний акт не містить підпису платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків.

Заявником не надано суду належних доказів, які б свідчили про факт відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб від підписання акту відмови у допуску перевіряючих до перевірки, як не надано і акта відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків від отримання та підписання вказаних направлень та наказу на перевірку.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання заявника на акт від 27 жовтня 2016 року № 455/16-31-14-04/30652745 про неможливість проведення документальної позапланової перевірки Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба", як доказ відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків від отримання наказу на проведення перевірки та направлень на перевірку, та як доказ відмови платника податків від допуску до перевірки, оскільки вказаний акт не містить жодних відомостей про факт відмови головного бухгалтера Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба" від отримання наказу на проведення перевірки та направлень від перевірки, як і не містить відомостей, що вказані документи надавалися для уповноважених представників платника податків.

З аналізу відомостей вищевказаного акта та заяви головного бухгалтера Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба" ОСОБА_5 від 27 жовтня 2016 року, випливає, що остання повідомила перевіряючих про відсутність директора підприємства ОСОБА_6 у звязку з погіршенням стану його здоровя та госпіталізацією до Чутівської ЦРЛ, а також просила перенести терміни проведення перевірки до моменту одужання та виходу директора з лікарняного /а.с. 25/.

В той же час, суд зауважеє, що ні заява головного бухгалтера ОСОБА_5В від 27.10.2016, ні акт від 27 жовтня 2016 року № 455/16-31-14-04/30652745 не містять відомостей про відмову в отриманні наказу на перевірку, як і не місять відомостей про недопуск до перевірки.

Суд зауважує, що відмова платника податків від підпису у направленні на перевірку та складення посадовими особами акта, який засвідчує факт такої відмови, не є тотожним акту, який має складатись посадовими особами у разі відмови платника податку у допуску посадових (службових) осіб органу доходів і зборів до проведення перевірки.

Тобто, з викладеного можна зробити висновок, що платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) до початку проведення позапланової виїзної документальної перевірки не пред'являлись наказ на проведення такої перевірки та відповідні направлення.

Крім того, судом встановлено, що 12 вересня 2016 року Головним управлінням ДФС у Полтавській області винесено наказ № 1136 про проведення позапланової виїзної документальної перевірки Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба" () по взаємовідносинам з Колективною Фірмою "ВеСТТ" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2011 року по 08 червня 2016 року.

При цьому, в наказі на проведення перевірки у якості підставі для її призначення зазначена ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 26 серпня 2016 року.

Перевірку господарських відносин позивача з Колективною Фірмою "ВеСТТ" контролюючим органом проведено у період з 14 вересня 2016 року по 27 вересня 2016 року, за результатами якої складено довідку про результати позапланової виїзної документальної перевірки Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба" від 04 жовтня 2016 року № 429/16-31-14-04-15/30652745. Згідно висновків зазначеної довідки контролюючим органом в охопленому перевіркою періоді порушень не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, Головним управлінням ДФС у Полтавській області винесено наказ від 26 жовтня 2016 року № 1454 "Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба" ()", який стосується виключно перевірки обставин, що вже були предметом позапланової документальної виїзної перевірки відповідача, проведеної позивачем у період з 14 вересня 2016 року по 27 вересня 2016 року.

Окрім того, відповідно до пункту 4.3 Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів від 10 жовтня 2013 року № 568, рішення про застосування арешту майна платника податків надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається особисто під розписку: 1) платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; 2) іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження надіслання відповідачу рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна від 02 листопада 2016 року позивачем додано копію реєстру на відправлення поштової кореспонденції за 02 листопада 2016 року /а.с. 28/.

Разом із тим, зі змісту вказаного реєстру неможливо встановити факт надіслання контролюючим органом на адресу відповідача саме рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна від 02 листопада 2016 року, оскільки графа "назва, дата та вихідний номер документа" не заповнена.

Таким чином, заявником не надано суду доказів безпосереднього вручення платнику податків рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна від 02 листопада 2016 року під розписку, доказів направлення вказаного рішення за місцезнаходженням та/чи юридичною адресою підприємства або доказів зазначення поштовою службою, в направленому податковим органом повідомленні про вручення поштового відправлення, причин такого невручення.

Проаналізувавши наведене, позивачем не доведено, а судом не встановлено законних підстав для проведення перевірки, так само як і обставин, що свідчать про відмову платника податків від проведення документальної перевірки або відмову в допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту (арешт коштів та арешт іншого майна) органами державної податкової служби визначені статтею 94 Податкового кодексу України, де зокрема вказано, що арешт коштів на рахунку платника податків відповідно абзацу 2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду. Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав, але розрізняються процедурою застосування або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Відповідно підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Наведена норма встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі. Таким чином, умовою застосування норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України є відсутність у платника податків майна, яке може бути використане для погашення податкового боргу. Відповідна обставина повинна бути підтверджена під час судового розгляду.

Наведене свідчить про те, що контролюючі органи в силу підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України наділені повноваженнями на звернення до суду з позовами про накладення арешту на кошти платника податку в разі відсутності в такого платника достатнього для погашення податкового боргу майна. Водночас, така недостатність повинна бути встановлена станом не раніше дня виникнення у податкового органу права на стягнення податкового боргу, тобто не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання податкової вимоги. За встановлення відповідних обставин позов контролюючого органа підлягає задоволенню. При цьому сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне у контролюючого органа на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту.

З наведених вище норм права вбачається, що підставою для накладення арешту на кошти платника податків є, перш за все, наявність податкового боргу. Крім того, підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Судом встановлено, що на дату судового розгляду справи за відповідачем не значиться жодного податкового боргу, що не заперечуються позивачем /а.с. 40/.

Оскільки з матеріалів справи не вбачається того, що відповідач має податковий борг або за наявності законних підстав відмовився від проведення перевірки чи не допустив працівників контролюючого органа до такої перевірки, то підстави для звернення позивача до суду з вимогами про накладення арешту на кошти платника податків відсутні, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба" про застосування арешту коштів - відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови виготовлено 22 грудня 2016 року.

Суддя І.Г. Ясиновський