Справа № 826/27738/15
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

21 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Тищенко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Інтеграл-банк" Андронова Олега Борисовича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2016 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Інтеграл-банк" Андронова Олега Борисовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: ПАТ "Інтеграл-банк", про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

23.12.2016 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Інтеграл-банк" Андронова Олега Борисовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: ПАТ "Інтеграл-банк", про визнання протиправною відмову, оформлену листом від 16.11.2015 №07-1/2171, включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Інтеграл-банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язання включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Інтеграл-банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язання подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо позивача як вкладника який мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Інтеграл-банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем застосовано норму п. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в редакції, яка набула чинності після укладання позивачем договорів банківського вкладу. Крім того позивач вказує, що на момент звернення його з заявою про виплату коштів він не був пов'язаною з банком особою.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2016 р. позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправною оформлену листом від 16.11.2015 №07-1/2171 відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Інтеграл-банк" Андронова О.Б. включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Інтеграл-банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Інтеграл-банк" Андронова О.Б. включити ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Інтеграл-банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі договорів банківського вкладу: від 03.04.2014 №7442, від 11.02.2015 №8028. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, договори банківського вкладу позивачем укладено 03.04.2014 та 11.02.2015, норми Закону України від 16.07.2015 №629 на позивача не поширюються.

Відповідач не погодившись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимоги.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що прийняття НБУ рішення про віднесення банку до неплатоспроможних у зв'язку з якою у вкладників банку виникло право на відшкодування відбулось 15.09.2015 року, тож, до пов'язаних має застосовуватись законодавство під час якого настала вказана подія. Тобто, норми частини першої статті 52 Закону у редакції, що діє з 12.08.2015 року, мають застосовуватися до банків, щодо яких прийнято рішення про виведення з ринку після 12.08.2015 року.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України.

20.12.2016 року через канцелярію суду надійшло від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Інтеграл-банк" Андронова Олега Борисовича клопотання про залучення третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Національний банк України.

Розглянувши дане клопотання, колегія суддів вважає його безпідставним з огляду на положення ст. 53 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що між ОСОБА_3 та ПАТ "Інтеграл-банк" укладено договори банківського вкладу від 03.04.2014 №7442, від 11.02.2015 №8028 (вид банківського вкладу - на вимогу).

Станом на 15.09.2015 залишок грошових коштів на рахунках позивача становив: по договору від 03.04.2014 №7442 всього на суму 3 102,06 грн.; по договору від 11.02.2015 №8028 всього на суму 4 701,44 доларів США (в еквіваленті 103 209,28 грн.).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 15 вересня 2015 р. № 606"Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Інтеграл-банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 16 вересня 2015 р. № 170 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Інтеграл-банк".

Відповідно цього рішенням у Публічному акціонерному товаристві "Інтеграл-банк" (далі - ПАТ "Інтеграл-банк") запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 16 вересня 2015 р. до 15 грудня 2015 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "Інтеграл-банк", визначені статтями 37-39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Андронову Олегу Борисовичу строком на три місяці з 16 вересня 2015 р. по 15 грудня 2015 р. включно.

Листом від 16.11.2015 №07-1/2171 відповідач повідомив ОСОБА_3 про відсутність підстав для відшкодування позивачу коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі п. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно до постанови Правління НБУ від 25 листопада 2015 р. № 816 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІНТЕГРАЛ-БАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 26 листопада 2015 р. № 210, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Інтеграл-банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

На підставі даного рішенням розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІНТЕГРАЛ-БАНК» (далі - ПАТ «ІНТЕГРАЛ-БАНК»), призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «ІНТЕГРАЛ-БАНК», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-51 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Андронову Олегу Борисовичу на два роки з 27 листопада 2015 року до 26 листопада 2017 року включно.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Матеріалами справи встановлено, що 16.11.2015 листом за вих. №07-1/2171 Уповноважена особа Фонду відмовив заявнику у проведенні виплат за Договором посилаючись на п.4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно якого «Фонд не відшкодовує кошти розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних».

Відповідач зазначив, що «протягом року до дня прийняття рішення НБУ про віднесення ПАТ «Інтеграл-банк» до категорії неплатоспроможних Ви були пов'язаною з банком особою».

З цього приводу колегія судів зазначає:

Згідно п.4 ч.4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції Закону № 629-VIIIвід 16.07.2015) Фонд не відшкодовує кошти: розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом року до дня прийняття такого рішення).

До 12.08.2015 року діяла попередня редакція п.4 ч.4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно якої: «Фонд не відшкодовує кошти: розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік».

Отже, відмовляючи позивачу включити його до повного переліку вкладників відповідачем віднесено ОСОБА_3 до «пов'язаної з банком особи».

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком відповідача та вважає, що на позивача не може поширюватись дана норма, оскільки закон не має зворотної дії в часі.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з статтею 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами позивача, що при формуванні переліку вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом, уповноважені особи Фонду повинні керуватися вимогами частини четвертої статті 26 Закону у редакції, що діяла до 12.08.2015.

Конституційним судом України в рішеннях №1-зп/1997 від 13.05.1997 р., №1-рп/1999 від 09.02.1999 р., №3-рп/2001 від 05.05.2001 р. зазначено, що закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, із застосуванням положень ст.12 Закон №1057 (в редакції чинній на момент винесення спірного розпорядження) до правовідносин, що виникли до набуття чинності даної статті, зумовило порушення принципу незворотності дії закону, а саме зумовило порушення головної ідеї даного принципу - передбачуваності правового становища особи. При цьому, слід відзначити, що, застосування відповідачем зворотної дії закону в часі зумовило порушення одного з ключових юридичних інструментів - збереження стабільності правового становища особи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність застосування відповідачем положень ст.12 Закону №1057 в редакції від 19.07.2012 р. під час винесення спірного розпорядження.

В іншій частині постанову суду не оскаржено.

Згідно з частиною 4 статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, колегія суддів зазначає, що всі наведені доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для скасування постанови відсутні.

Повний текст ухвали виготовлено 23.12.2016 року.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Інтеграл-банк" Андронова Олега Борисовича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2016 р., залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2016 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Інтеграл-банк" Андронова Олега Борисовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: ПАТ "Інтеграл-банк", про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити дії, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Епель О.В.

Кобаль М.І.