Справа № 159/4619/16-а
Суддя: Луньова Т. М.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/4619/16-а
Провадження № 2-а/159/195/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Луньової Т.М.,

за участі секретаря Канашкової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ковельського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому прохає визнати неправомірними дії відповідача, щодо відмови позивачеві у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобовязати Ковельське обєднане Управління Пенсійного фонду України призначити, нарахувати та виплатити позивачеві пенсію на пільгових умовах, як батьку, що здійснював виховання дитини інваліда до шестирічного віку, відповідно до абзацу 5 п.3 розділу ХV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 01.11.2016 року.

Обґрунтовуючи вимоги адміністративного позову покликається на наступні обставини: позивач є рідним батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є інвалідом третьої групи з дитинства. Ознаки інвалідності в дитини настали до досягнення нею шестирічного віку. Мати ОСОБА_2 померла 03.07.2014 року. Як батько, який виховував дитину-інваліда до шестирічного віку, відповідно до абзаців 4,5 п.3 розділу 15 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» набув право на дострокове призначення пенсії за віком після досягнення 55 років. З відповідною заявою позивач звернувся до відповідача 14 листопада 2016 року. Однак у задоволенні його заяви про призначення дострокової пенсії позивачеві було відмовлено з тих підстав, що покійна дружина позивача ОСОБА_3, мати дитини-інваліда, перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України як одержувач пенсії по інвалідності від загального захворювання з 30.11.2012 року по час смерті і відтак за життя використала своє право на призначення пенсії до досягнення віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Дії відповідача суперечать змісту Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки за життя мати дитини-інваліда не використала право на дострокове призначення пенсії з підстав, зазначених у п.3 розділу 15 ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування».

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, заперечує проти задоволення позову, з підстав зазначених у письмових запереченнях на адміністративний позов.

Дослідивши письмові докази суд дійшов висновку, що адміністративний позов підставний і підлягає задоволенню.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон № 1058-IV, який набрав чинності 1 січня 2004 року.

Статтею 1 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сімї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу.

Умови призначення пенсій батькові дитини-інваліда визначено в абзаці пятому пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV. З часу прийняття Закону № 1058-IV ці умови змінювалися.

Так, відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV (у редакції від 1 січня 2004 року) пунктом 5 Прикінцевих положень було передбачено, що у разі відсутності матері, якщо виховання пятьох або більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком, але не раніше ніж за пять років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 20 років страхового стажу.

З 1 січня 2006 року Законом України від 3 листопада 2005 року № 3058-IV «Про внесення зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності, до абзацу пятого пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV було внесено зміни, згідно з якими за вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання пятьох або більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком, але не раніше ніж за пять років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 20 років страхового стажу.

Отже, з 1 січня 2006 року матері надається право вибору особи, яка буде одержувати дострокову пенсію за віком: вона сама або батько дітей.

Абзацами 4,5 пункту 3 розділу ХV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не меншу 15 років страхового стажу.

За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком після досягнення 55 років та за наявності не менше 20 років страхового стажу.

Відповідачем не заперечуються обставини, зазначені позивачем у заяві про призначення дострокової пенсії, як то наявність відповідного страхового стажу, досягнення відповідного віку та здійснення позивачем виховання дитини-інваліда.

Підставою для відмови у призначенні пенсії стала та обставина, що мати дитини інваліда за життя перебувала на обліку в управлінні, як одержувач пенсії по інвалідності від загального захворювання, а відтак використала своє право на призначення одного з видів пенсії до досягнення пенсійного віку.

Разом з тим, у ході судового розгляду встановлено, що своє право на отримання пенсії з підстав, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, мати дитини-інваліда не використала і померла 31.07.2014 року.

Абзацом пятим пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV визначено спеціальне субєктивне право батька, як одного з членів подружжя, що здійснювало виховання дитини-інваліда, на призначення дострокової пенсії за віком, і допустимість реалізації цього права не може ставитися в залежність від реалізації матірю свого права на призначення дострокової пенсії за віком, передбаченого іншими нормами законодавства.

За таких обставин та виходячи з аналізу наведених норм матеріального права, суд дійшов висновку про підставність адміністративного позову та необхідність його задоволення.

На підставі наведеного, керуючись пунктом 3 розділу ХV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 7-23 71, 86, 94, ч. 2 ст. 99, 158-163, 167, 186, ч.1 ст. 244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Ковельського обєднаного Управління Пенсійного фонду України, щодо відмови позивачеві у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком.

Зобовязати Ковельське обєднане Управління Пенсійного фонду України призначити, нарахувати та виплатити позивачеві дострокову пенсію за віком, як батьку, що здійснював виховання дитини інваліда до шестирічного віку, відповідно до абзацу 5 п.3 розділу ХV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 01.11.2016 року.

Стягнути з Ковельського обєднаного управління Пенсійного фонду України за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати в сумі 551,20 грн. на користь ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуюча: Т.М.Луньова