Справа № 761/35232/16-а
Суддя: Юзькова О. Л.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/531/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась зо суду з даним адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 08.09.2016 р. позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». 27.09.2016 р. відповідач повідомив ОСОБА_1 про відмову у призначенні пенсії у зв»язку із тим, що відповідно до п. 5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 р. скасовуються норми щоод пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до Закону 2про прокуратуру». Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 р. з 01.01.2016 р. по 32.01.2016 р. продовжує дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Позивач вважає прийняте відповідачем рішення незаконним згідно до вимог чинного законодавства. Позивач в органах прокуратури України працює з 03.07.1996 р. Загальний стаж ОСОБА_1, у тому числі і на посадах прокурорів, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах є достатнім для призначення пенсії на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Зважаючи на викладене позивач просить суд визнати протиправними дії суб»єкта владних повноважень - Центрального об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та зообв»язати Центральне об»єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно із ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 03.07.1996 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячного (чинного) розрахунку та стягнути з відповідача судовий збір.

В подальшому позивач уточнила вимоги та остаточно просила суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «про прокуратуру» та зобов»язати призначити пенсію за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» з 08.09.2016 р. .

В судовому засіданні позивач підтримала вимоги, просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини не прибуття не повідомив.

Суд, керуючись положеннями ст. 128 КАС України вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача - суб2єкта владних повноважень.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає встановленим наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді прокурора відділу організаційного забезпечення Єдиного реєстру управління організаційного забезпечення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи Генеральної прокуратури України (п.7 ч.І ст. 15 Закону України «Про прокуратуру»).

Згідно з даними трудової книжки серії НОМЕР_1 Позивач працює в органах прокуратури України з 03 липня 1996 року. На дату звернення до Відповідача (08.09.2016) безперервний стаж роботи Позивача в органах прокуратури України становить 25 років 4 місяця 7 днів, стаж роботи на посадах прокурорів становить 22 роки 8 місяців 7 днів, у тому числі половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, а саме: на денному відділення юридичного факультету Казанського Державного Університету з 01.09.1991 року до 30.06.1996 року, диплом серії НОМЕР_2 від 30.06.1996, архівна довідка щодо підтвердження навчання № 0.1.1.67.1.03-14/1341/16 від 18.10.2016.

Як свідчать матеріали справи, 08.09.2016 р. позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно положень Закону України «Про прокуратуру».

Однак, Відповідач, листом від 27.09.2016 № 24516/05 повідомив Позивача про відмову у призначенні пенсії за вислугою років у зв'язку з тим, що відповідно до пункту 5 прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 № 213 - VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-19 з 1 січня 2016 року до 31 грудня 2016 року продовжує дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Також відповідач зазначив що страховий стаж роботи позивача становить 24 роки 9 місяців і 10 днів, стаж роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури становить 20 років 00 місяців 28 днів.

Позивач вважає , що прийняте відповідачем рішення в призначенні Позивачу пенсії за вислугу років на підставі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» є протиправним і таким, що порушує її право на пенсійне забезпечення.

З листопада 1991 року питання пенсійного забезпечення осіб, які займали прокурорські посади врегульовувалося Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року.

Відповідно до пункту 5 прикінцевих Положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-УІІІ від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Враховуючи вищезазначені норми, можна зробити висновок, що у зв'язку з неприйняттям до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних пенсії повинні призначатися на загальних підставах.

14 жовтня 2014 року було прийнято Закон України «Про прокуратуру» №1697-УІІ, який набув законної сили 15.07.2015 року та статтею 86 якого врегульовано питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України.

Будь які зміни до статті 86 вказаного Закону № 1697-VII щодо відсутності права працівників прокуратури на звернення до державних органів Пенсійного фонду України на призначення пенсії за вислугу років законодавцем, Верховною Радою України, на сьогоднішній день не внесено та не прийнято.

Неузгодженість між чинними нормативно-правовими актами, їхнє протиріччя з одного й того самого предмета регулювання, а також суперечність між двома формально чинними нормами права, прийнятими з одного і того ж питання вирішується шляхом вибору того нормативного акта, який має бути застосований до конкретного випадку (юридичного факту).

Враховуючи те, що Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII вступив в силу пізніше ніж Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», а також те, що цей закон є спеціальним законом, який регулює пенсійне забезпечення працівників прокуратури, підстави для застосування відповідачем положень пункту 5 прикінцевих Положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» відсутні.

Отже, положення ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» є чинними і дають право працівникам прокуратури України. За наявності на день звернення з 01.10.2015 року по 30.09.2016 року вислуги років не менше 22 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців звертатися до органів Пенсійного фонду України про призначення відповідної пенсії за вислугу років.

Слід також зазначити, що в рішеннях Конституційного Суду України № 8-рп/99 від 06.07.1999 (у справі щодо права на пільги) та № 5-рп/2002 від 20.03.2002 (у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) вказано, що Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України, перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, поліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у вищезазначених органах пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян, у тому числі і після закінчення служби.

Виходячи з вищезазначеного, у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10.12.2013 (справа № 21-348а1), від 17.12.2013 (справа № 21-445а 13), від 06.10.2015 (провадження № 127/11720/14-а).

У рішенні Конституційного Суду України № 1-9/2015 від 13.05.2015 зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

Конституційний Суд у рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005 чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Також, Конституційний Суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Згідно з ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на викладене, вважаю, що рішення Відповідача щодо відмови у призначенні Позивачу пенсії на підставі п. 5 прикінцевих Положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-УІІІ від 02.03.2015 року є протиправним та має бути скасовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: по ЗО вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років 6 місяців; зі жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років 6 місяців; з 1 жовтня 2014 року по ЗО вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років; з 1 жовтня 2015 року по ЗО вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

Відповідно до ч. 6 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Згідно з даними трудової книжки серії НОМЕР_1, копія якої наявна в матеріалах справи, ОСОБА_1 працює в органах прокуратури України з 03 липня 1996 року по цей час. На дату звернення до Відповідача (08.09.2016) безперервний стаж роботи Позивача в органах прокуратури України становить 25 років 4 місяця 7 днів, стаж роботи на посадах прокурорів становить 20 років 2 місяця 5 днів (тобто більше ніж 12 років 6 місяців, як того вимагає стаття 86 Закону України «Про прокуратуру»).

Крім цього, до стажу роботи Позивача входить половина строку навчання на юридичному факультету вищого навчального закладу денної форми навчання, а саме на юридичному факультеті Казанського державного університету з 01.09.1991 року до 30.06.1996 року (диплом серії НОМЕР_2 від 30.06.1996, архівна довідка щодо підтвердження навчання № 0.1.1.67.1.03-14/1341/16 від 18.10.2016).

Отже, на дату звернення до відповідача (08.09.2016) безперервний загальний стаж роботи Позивача, що дає право на пенсію відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», складає 25 років 4 місяця 7 днів, стаж роботи на посадах прокурорів становить 22 роки 8 місяців 7 днів, у тому числі половина строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу денної форми навчання.

Зважаючи на викладене відмова відповідача у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років призвела до суттєвого та незаконного звуження прав Позивача на отримання пенсії відповідно до чинного законодавства України.

Згідно до ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Проте, відповідачем не надано суду беззаперечних доказів правомірності його дій.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 13, 17-19, 69-71, 86, 99, 100, 104, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про прокуратуру», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» та скасувати його.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 08.09.2016 року відповідно до ст. 86 Закону Укрваїни «про прокуратуру».

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Центрального об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за рахунок державного бюджету судовий збір у розмірі 580 грн. 00 коп.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в разі пропущення вищезазначених строків, або якщо її не скасовано після розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суддя: