Справа № 826/17663/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

23 грудня 2016 року письмове провадження № 826/17663/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., вирішив у письмовому провадженні адміністративну справу

За позовомДержавної фінансової інспекції в місті Києві
До треті особиВійськової частини НОМЕР_1 Товариство з обмеженою відповідальністю «Тактичні системи» Товариство з обмеженою відповідальністю «ІБІС» Науково-виробнича фірма «ІМКАС» Товариство з обмеженою відповідальністю «НВП «ТЕМП-3000»
простягнення заборгованості

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Державна фінансова інспекція в місті Києві (далі також - позивач або ДФІ в м. Києві) з позовом (з урахуванням зміни позовних вимог) до Військової частини НОМЕР_1 (далі також відповідач або ВЧ НОМЕР_1 ) про стягнення та повернення відповідачем збитків у сумі 872575,09 грн. на користь резервного фонду державного бюджету України та у сумі 17084,61 грн. на користь державного бюджету України.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що оскільки на даний час відповідачем самостійно невідшкодована частина збитків, виявлених в ході ревізії окремих напрямків його фінансово-господарської діяльності, такі збитки підлягають стягненню у судовому порядку в рахунок Державного бюджету України.

Відповідач подав суду письмові заперечення проти адміністративного позову, в яких просив відмовити в його задоволенні, вважаючи позов абсолютно безпідставним та необґрунтованим.

Судом до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено товариство з обмеженою відповідальністю «Тактичні системи» (далі також третя особа 1 або ТОВ «Тактичні системи»), товариство з обмеженою відповідальністю «ІБІС» (далі також тертя особа 2 або ТОВ «ІБІС»), Науково-виробничу фірму «ІМКАС» (далі також тертя особа 3 або НВФ «ІМКАС»), товариство з обмеженою відповідальністю «НВП «ТЕМП-3000» (далі також тертя особа 4 або ТОВ «НВП «ТЕМП-3000»).

ТОВ «ІБІС» у письмових запереченнях проти адміністративного позову просило суд відмовити в його задоволенні з підстав необґрунтованості та невідповідності викладених обставин дійсності.

ТОВ «НВП «ТЕМП-3000» подало клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з закінчення строку звернення до суду. Також, подало заперечення про позову вважаючи заявлені позовні вимоги безпідставними та неприйнятними, оскільки вони не підтверджуються тими вимогами Закону, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог.

ТОВ «Тактичні системи» подало суду письмовий відзив на адміністративний позов, в якому наголосило на безпідставності, необґрунтованості та незаконності позовних вимог та відсутності підстав для їх задоволення.

НВФ «ІМКАС» письмових пояснень чи заперечень по суті спору суду не подала, у судове засідання не з`явилась.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позиції сторін, судом встановлено наступне.

ДФІ в м. Києві проведена ревізія окремих напрямів фінансово-господарської діяльності Військової частини НОМЕР_1 за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, в тому числі щодо використання коштів, виділених з резервного фонду державного бюджету у зв`язку з оголошеною мобілізацією, за результатами якої складено акт від 28.04.2015 № 07-30/714 (далі також акт ревізії), яким зафіксовано наступне.

Епізод 1. Державним фінансовим інспектором Виговською М.С. на підставі направлення від 14.02.2015 № 447 проведено зустрічну звірку в Публічному акціонерному товаристві «Трест «Київмісьбуд-2», яке також у період, що підлягав ревізії, надавало ВЧ 2260 в строкове платне користування (найм) ліжко-місця в гуртожитках ПАТ «Трест «Київмісьбуд-2» для проживання військовослужбовців, за результатами якої встановлено, що за даними бухгалтерського обліку ПАТ «Трест «Київмісьбуд-2» станом на 01.01.2013 обліковувалась дебіторська заборгованість в сумі 14923,66 грн., станом на 01.01.2014 - дебіторська заборгованість в сумі 14303,66 грн., станом на 31.12.2014 кредиторська заборгованість в сумі 620,00 грн. За даними бухгалтерського обліку ВЧ 2260 та Звітів форми № 7д станом на 01.01.2013, 01.01.2014, 31.12.2014 дебіторська та/або кредиторська заборгованість по розрахункам з ПАТ «Трест «Київміськбуд-2» не обліковується. Ревізією встановлено, шо у червні 2014 року за рахунок асигнувань по КПКВ 1003020 по спеціальному Фонду проведено видатки на користь ПАТ «Трест «Київміськбуд-2» з посиланням на рішення суду № 910/7169/13 в сумі 15159,12 грн. (оплата основного боргу - 14923,42, 3% річних 235,70) та 1925,49 грн. (оплата пені - 317,89 та судовий збір 1607,60). Вказаним рішенням Господарського суду м. Києва визначено стягнути з ВЧ НОМЕР_1 на користь ПАТ «Трест «Київміськбуд-2» заборгованість в сумі 14923,42 грн., яка виникла по договору найму (оренди) житла від 01.01.2012 № 55/1, укладеному ВЧ НОМЕР_1 та ПАТ «Трест «Київміськбуд-2» за проживання військовослужбовця ОСОБА_1 , яка виключена зі списків ВЧ 2260 12.07.2011, проте, ліжко-місця в гуртожитку ПАТ «Трест «Київміськбуд-2» в установлений термін не звільнила. Також рішенням Господарського суду м. Києва №910/7169/13 визначено стягнути з ВЧ НОМЕР_1 на користь ПАТ «Трест «Київміськбуд-2» пеню, судові витрати та 3 % річних. У періоді, що підлягав ревізії, ВЧ НОМЕР_1 не подано позов до гр. ОСОБА_1 про стягнення збитків. Таким чином, внаслідок не подання ВЧ НОМЕР_1 , відповідно до статті 1191 Цивільного кодексу України, зворотної вимоги (регресу) по винних осіб у розмірі виплаченого відшкодування та не відшкодування ОСОБА_1 збитків, нанесених внаслідок проведення видатків згідно рішення суду, ВЧ НОМЕР_1 у періоді, що підлягав ревізії, нанесено матеріальної шкоди (збитків) на суму 17084,61 грн.

Епізод 2. Ревізією встановлено, що видатки на придбання товарно-матеріальних цінностей (бронежилетів «Панцир 3-95», шоломів протикулевих «Каска 2М», окулярів захисних STS-1, приладів зниження рівня звуку постріла до 5,45 мм автомату АК-74, патрони, дальноміри, нічні приціли та окуляри захисні протиосколкові) у ТОВ «Тактичні системи», ТОВ НВП «ТЕМП-3000», ТОВ «ІБІС», ТОВ НВФ «ІМКАС» ВЧ 2260 проведено без врахування вимог пункту 32 підрозділу 2 розділу XX «Прикінцеві положення» Податкового кодексу України (зі змінами), чим нанесено матеріальної шкоди (збитків) на суму 872575,09 грн. (по ТОВ «Тактичні системи» на суму 687264,00 грн., по ТОВ НВП «ТЕМП-3000» на суму 35313,33 грн., по ТОВ «ІБІС» на суму 19997,76 грн., по ТОВ НВФ «ІМКАС» на суму 130000,00 грн.).

Листом-вимогою «Щодо усунення порушень законодавства» від 27.05.2015 № 26-07-14-14/5126 ДФІ в м. Києві повідомило ВЧ НОМЕР_1 про виявлені порушення та запропонувало, окрім іншого, стягнути понесені збитки з ТОВ «Тактичні системи», ТОВ НВФ «ІМКАС», ТОВ НВП «ТЕМП-3000», ТОВ «ІБІС», відповідно в сумі, 687264,00 грн., 130000,00 грн., 35313,33 грн., 19997,76 грн. та ОСОБА_1 в сумі 17084,61 грн.

Не погоджуючись з висновками акту ревізії, ВЧ НОМЕР_1 подавало позивачу заперечення до акту ревізії, які не були ним прийняті.

Листом від 24.07.2015 № 1051, позивач повідомив відповідача про вжиті заходи щодо виконання його вимог, викладених у листі від 27.05.2015 № 26-07-14-14/5126, та надіслав план усунення недоліків виявлених ревізією.

Проте, оскільки відповідачем не було надано позивачу доказів підтвердження відшкодування матеріальної шкоди (збитків) по вищезазначеним епізодам, останній звернувся до суду в інтересах держави з позовом про стягнення з відповідача відповідних збитків.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 6, частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України від 01.07.2014 №1561-VІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо спеціальних засобів індивідуального захисту та лікарських засобів», доповнено підрозділ 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України пунктом 32, зокрема: на період проведення АТО та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України спеціальних засобів індивідуального захисту, визначенні у Законі.

Законом України від 02.09.2014 № 1658-VІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування продукції оборонного призначення» розширено визначено пунктом 32 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України перелік продукції, операції з ввезення на митну територію України та постачання якої на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Таким чином, на думку позивача звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України продукції оборонного призначення, визначеної такою згідно з пунктом 9 статті 1 Закону України «Про державне оборонне замовлення».

Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України «Про державне оборонне замовлення» продукція оборонного призначення - озброєння, військова та спеціальна техніка, військова зброя і боєприпаси, спеціальні комплектувальні вироби для їх виготовлення та експлуатації, матеріали та обладнання, спеціально призначені для їх розроблення, виготовлення або використання, спеціальні технічні засоби.

Пунктом 32 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначено, що тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України:

спеціальних засобів індивідуального захисту (каски, виготовлені відповідно до військових стандартів або технічних умов, чи їх еквіваленти та спеціально призначені для них компоненти (тобто підшоломи, амортизатори), що класифікуються у товарній підкатегорії 6506 10 80 00 згідно з УКТ ЗЕД, бронежилети, що класифікуються у товарній підкатегорії 6211 43 90 00 згідно з УКТ ЗЕД), виготовлених відповідно до військових стандартів або військових умов для потреб правоохоронних органів, Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, інших суб`єктів, що здійснюють боротьбу з тероризмом відповідно до закону; ниток для виготовлення бронежилетів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 5402 11 00 00 та 5407 10 00 00 згідно з УКТ ЗЕД; тканин (матеріалів) для виготовлення бронежилетів та шоломів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 3920 10 89 90, 3920 61 00 00, 3921 90 60 00, 5603 14 10 00, 6914 90 00 00 згідно з УКТ ЗЕД;

продукції оборонного призначення, визначеної такою згідно з пунктом 9 статті 1 Закону України «Про державне оборонне замовлення», що класифікується за такими групами, товарними позиціями та підкатегоріями УКТ ЗЕД:

3601, 3602; 3603 (тільки для ударних капсулів, детонаторів, що використовуються в оборонних цілях), 3604 90 00 00 (тільки для освітлювальних та сигнальних ракет, що використовуються в оборонних цілях);

8702 - 8705 (тільки для пасажирських та вантажних автомобілів звичайного типу, що використовуються в оборонних цілях та мають легку броню або обладнані з`ємною бронею);

8710 00 00 00;

8802, 8803 (тільки для безпілотних літальних апаратів з озброєнням чи без озброєння, що використовуються в оборонних цілях, їх частини);

8804 (тільки для парашутів та інших пристроїв, призначених для десантування військовослужбовців та/або військової техніки);

групи 90 (тільки для біноклів, приладів нічного бачення, тепловізорів, захисних окулярів та аналогічних оптичних виробів, телескопічних прицілів та інших оптичних пристроїв для військової зброї, якщо вони не поставлені разом із військовою зброєю, для якої вони призначені, інші оптичні, навігаційні та топографічні прилади та інструменти, що використовуються в оборонних цілях);

групи 93, крім включених до товарних позицій 9303 - 9304, а також 9305 (тільки призначених для виробів товарних позицій 9303 - 9304), 9306 90 90 00 та 9307.

В той же час, застосування пільгового режиму оподаткування ПДВ відповідно до вимог Закону України від 02.09.2014 № 1658-VІІ можливе лише за обов`язкових умов:

- зазначення в договорі, що продукція постачається для використання в оборонних цілях при проведенні антитерористичної операції та/або при запровадженні воєнного стану;

- відповідність предмету закупівлі у договорі, визначеним у пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України кодам УКТ ЗЕД.

Аналогічна позиція викладена у листі ДФС України від 24.06.2015 № 13197/6/99-99-19-03-02-15.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачем, у період, який перевірявся позивачем, було укладено ряд договорів з ТОВ «Тактичні системи», ТОВ НВФ «ІМКАС», ТОВ НВП «ТЕМП-3000», ТОВ «ІБІС» на поставку товарно-матеріальних цінностей, а саме: бронежилетів «Панцир 3-95», шоломів протикулевих «Каска 2М», окулярів захисних STS-1, приладів зниження рівня звуку постріла до 5,45 мм автомату АК-74, патрони, дальноміри, нічні приціли та окуляри захисні протиосколкові.

В той же час, хоча придбані відповідачем товари у ТОВ «Тактичні системи», ТОВ НВФ «ІМКАС», ТОВ НВП «ТЕМП-3000», ТОВ «ІБІС» й відповідають визначеним у пункті 32 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України кодам УКТ ЗЕД, проте у договорах на їх придбання відсутні будь-які посилання на те, що продукція поставляється до замовника для використання в оборонних цілях при проведення антитерористичної операції та/або при запровадженні воєнного стану.

Крім того, в пункті 32 Закону України від 02.09.2014 № 1658-VІІ йдеться про те, що тимчасово звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України, при цьому, що в даному випадку, на підставі договорів відбулась поставка продукції без ввезення їх на митну територію України та постачання на митній території України.

Таким чином, нормами податкового законодавства ТОВ «Тактичні системи», ТОВ НВФ «ІМКАС», ТОВ НВП «ТЕМП-3000», ТОВ «ІБІС» не звільнені від обов`язку сплати податку на додану вартість в рамках договорів купівлі-продажу, укладених з ВЧ НОМЕР_1 .

Більше того, ВЧ НОМЕР_1 відповідно до наказу МВС України від 22.07.2014 № 713 є Окремою бригадою з охорони дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав в м. Києві та не приймає участь у антитерористичній операції на сході країни (забезпеченні антитерористичної операції). Закупівля майна у постачальників здійснювалась згідно розпоряджень Головного управління Національної гвардії України, в яких не зазначено, що відповідну продукцію слід закупити для потреб АТО.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача збитків у розмірі 872575,09 грн. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків у розмірі 17084,61 грн., суд також дійшов висновку про їх необґрунтованість та відсутність підстав для задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України 23.06.1995 № 243/95-ВР, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані у разі заподіяння з їх вини третім особам шкоди, яку було відшкодовано відповідно до чинного законодавства військовою частиною, зобов`язані відшкодувати її військовій частині у порядку, передбаченому цим Положенням та цивільним законодавством України.

Частиною 1 статті 1911 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно частини 2 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 02.09.2013 по справі 910/7169/13 (з урахуванням рішення Апеляційного господарського суду Київської області від 20.01.2014) встановлено, що заборгованість ВЧ НОМЕР_1 за договором № 55/1 найму (оренди) житла від 01.01.2012, укладеного з ОСОБА_1 , яка була звільнена з військової служби 28.06.2011 (виключена зі списків ВЧ 2260 12.07.2011), проте вчасно не звільнила ліжко-місце, становить 13 696,00 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03.08.2015 у справі № 757/16426/15-ц за позовом ВЧ НОМЕР_2 до ОСОБА_1 про стягнення збитків задавлено, стягнуто з ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 15800,41 грн. збитків та 243,60 грн. судових витрат.

При цьому, зі згаданого вище рішення Господарського суду міста Києва вбачається, що за ВЧ НОМЕР_1 також рахувався борг за 2010 рік перед ПАТ «Трест "Київміськбуд-2» у розмірі 1227,66 грн. внаслідок неповної оплати наданих послуг за січень-лютий 2010 року. Тобто борг, непов`язаний із збитками, заподіяними ВЧ НОМЕР_1 гр. ОСОБА_1 , про що відповідач письмово повідомляв позивача.

Таким чином, позивачем невірно розрахована сума, яка повинна бути відшкодована за рахунок ОСОБА_1 .

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва за правилами, встановленими статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Приймаючий до уваги викладене у сукупності, керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165,167,254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції в місті Києві відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій