Справа № 826/5025/16
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5025/16 Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда В.І. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

21 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Національна поліція Україна про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач), третя особа: Національна поліція Україна про визнання протиправним та скасування наказу № 2365 о/с дск від 06.11.2015 року, поновлення на роботі в органах внутрішніх справ; відшкодування моральної шкоди в сумі 3 000 грн.

Окружний адміністративний суд міста Києва своєю постановою від 13 жовтня 2016 року адміністративний позов залишив без задоволення.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2016 року та постановити нову про задоволення адміністративного позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_3 проходила службу в Департаменті оперативно-технічних заходів МВС України на посаді старшого оперуповноваженого.

Наказом МВС України № 2365о/с дск від 06.11.2015 року позивача було звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР № 114 від 29 липня 1991 року (далі - Положення про проходження служби).

Підставою для видання зазначеного наказу стало набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до пп. «г» п. 64 Положення про проходження служби особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Так, 02.07.2015 року було прийнято Закон України «Про Національну поліцію», який було офіційно опубліковано 06.08.2015 року в офіційному віснику «Голос України» та набрав чинності 07.11.2015 року.

У зв'язку з прийняттям зазначеного вище Закону України створюються органи Національної поліції та ліквідуються органи внутрішніх справ.

Пунктом 8 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Таким чином, доводи апелянта про те, що її не було попереджено про можливе звільнення за скороченням штатів є необґрунтованими.

Відповідно до пункту 10 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби через скорочення штатів.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_3 була співробітником органів внутрішніх справ, а тому, враховуюче те, що остання не надавала рапорту про відмову від проходження служби в органах внутрішніх справ, не виявляла бажання проходити службу в Національній поліції України, то відповідно до норм пунктів 8, 10 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», колегія суддів приходить до висновку про те, що позивача було законно звільнено зі служби в органах внутрішніх справ, оскільки, як зазначалося вище, останні ліквідуються, а їхні функції переходять до органів Національної поліції.

Що стосується твердження позивача про те, що її не можна було звільняти зі служби, оскільки остання перебувала у відпустці по догляду за дитиною, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, відповідно до абзацу третього п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про відпустки» відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є одним із видів відпусток.

Пунктом 11 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до «Прикінцевих та перехідних положень» цього Закону.

Як зазначалося вище ОСОБА_3 була атестованим співробітником органів внутрішніх справ України, а тому зазначена вище норма поширюється на неї.

Також суд звертає увагу на те, що посилання апелянта на норми Кодексу Законів про працю України є необґрунтованими, оскільки пункт 11 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» є спеціальною нормою по відношенню до норм КЗпП України.

З огляду на вище викладене позовна вимога ОСОБА_3 про скасування наказу про звільнення є необґрунтованою.

Окремо слід зазначити, що наказом МВС України № 2365о/с дск від 06.11.2015 року зі служби в органах внутрішніх справ України була звільнена не лише ОСОБА_3, а й інші співробітники органів внутрішніх справ України, а тому скасування наказу може призвести до порушення прав осіб, які вважають даний наказ законним та не збиралися його оскаржувати.

Що стосується інших позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди, то вони задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від вимоги про визнання протиправним та скасування наказу МВС України № 2365о/с дск від 06.11.2015 року.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 22.12.2016 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.