Справа № 548/1748/16-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 р. Справа № 548/1748/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Старостіна В.В. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області на постанову Хорольського районного суду Полтавської області від 21.11.2016р. по справі № 548/1748/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області

про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області, у якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду в Хорольському районі Полтавської області щодо безпідставної відмови в перерахунку йому пенсії;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок йому пенсії, починаючи з 01.01.16р., виходячи з розрахунку 80% від суми місячної (чинної) заробітної плати, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників згідно ст. 50-1 ЗУ "Про прокуратуру" від 05.11.91р. № 1789 (у редакції, чинній на час призначення йому пенсії - (20.12.02р.), виплатити різницю за минулий час між отриманою пенсією та належною пенсією відповідно до законодавства, на час розгляду справи в суді, з урахуванням фактично отриманих ним сум.

За наслідками скороченого провадження постановою Хорольського районного суду Полтавської області від 21.11.16р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області щодо безпідставної відмови в перерахунку пенсії позивачу.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Хорольському районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії позивача, починаючи з 01.10.16р., виходячи з розміру 80 (вісімдесят) відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати згідно довідки прокуратури Полтавської області від 12.09.16р. № 18-513/вих16, на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.91р., №1789 (у редакції, чинній на час призначення йому пенсії - (20.12.02р.) та виплатити різницю за минулий час між отриманою пенсією та належною пенсією відповідно до законодавства, на час розгляду справи в суді, з урахуванням фактично отриманих позивачем сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову в частині відмови у задоволенні адміністративного позову та прийняти нову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції в окремих частинах, чим порушено його права та інтереси.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення по справі, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що привело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційних скарг, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що з 20.12.02р., позивач набув право на пенсію за вислугою років, згідно статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", в розмірі 80% від заробітку.

У зв'язку з підвищенням працівникам прокуратури заробітної плати позивач 29.09.16р. звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної йому пенсії на підставі виданої 12.09.16р. прокуратурою Полтавської області довідки №18-513/вих.16.

Листом відповідача від 05.10.16р. за вих. № 11/Є-03, який був одержаний позивачем 11.10.16р., останньому відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.15р. № 213-VIII з 01.06.15р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким, зокрема, призначалася пенсія відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Задовольняючи частково адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв у порушення ст.19 Конституції України та норм права, які встановлюють порядок обрахування пенсії працівнику прокуратури.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, у зв'язку з наступним.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того виходячи з положень статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.02р. № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Таким чином, виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг отриманих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, в тому числі щодо розміру раніше призначеної пенсії.

Приймаючи до уваги, що позивачу у грудні 2002 року призначено пенсію у розмірі 80 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати за відповідною посадою, з якої позивач вийшов на пенсію, її розмір у відсотковому відношенні до чинної заробітної плати відповідної категорії осіб, що працюють в органах прокуратури, не може бути зменшено.

На час призначення позивачу пенсії чинною була норма Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.91р., а саме ст. 50-1 в редакції Закону України від 12.07.01р. № 2663-ІІІ, яка надавала право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

До того ж, відповідно до норм Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.91р., чинними на момент призначення пенсії позивачеві, граничний розмір пенсії обмежено не було.

Отже, на час призначення позивачу пенсії, його пенсійне забезпечення включало наявність у нього права на отримання пенсії у розмірі 80% без обмеження граничного розміру пенсії та право на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.15р. № 213, що у разі неприйняття до 01.06.15р. закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.15р., скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Разом з тим, з 15.07.15р. набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.14р., яким врегульовано питання пенсійного забезпечення та перерахунку пенсій працівників прокуратури, а саме статтею 86.

Таким чином, норми щодо пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури за Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.14р. не могли бути скасовані пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", оскільки норми Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.14р., щодо пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури набрали чинності 15.07.15р., тобто після 01.06.15р.

Згідно ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як субєкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його доводи, і не довів правомірності прийнятого ним рішення, щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії позивача.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності відмови відповідача у проведенні перерахунку пенсії позивача.

Разом з цим, відмовляючи у частині позовних вимог суд першої інстанції посилався на ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

У зв'язку з чим суд першої інстанції враховуючи, що позивачем заяву до відповідача про перерахунок пенсії подано 29.09.16р., дійшов висновку, що датою початку перерахунку його пенсії слід вважати саме 01.10.2016 року.

Проте при розгляді цієї справи слід застосовувати положення спеціальних норм, а саме Закону України "Про прокуратуру" в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Так, відповідно до ч. 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню.

З наведених обставин колегія суддів вважає, що положення ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не підлягають застосуванню до заявлених позовних вимог, натомість застосуванню підлягає частина вісімнадцята статті 50-1, оскільки у справі, що розглядається, право позивача на перерахунок пенсії відповідач не визнав, що і стало підставою звернення до суду.

Право на підвищення пенсії позивач набув з 20.12.02р., звернувся до управління ПФУ з заявою про перерахунок пенсії 29.09.16р., а отже, у зв'язку з обмеженням терміну виплати нормами спеціального закону, а також приймаючи до уваги вимоги адміністративного позову, виплата має бути здійснена більш як за 12 місяців до дня звернення позивача до органу ПФУ за перерахунком пенсії, а саме з 01.01.16р.

Такого ж висновку дійшов Верховний суд України, який викладено у постанові від 01.03.16р. по справі № 161/20170/14-а.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що оскільки висновок суду першої інстанції по справі, що розглядається, не ґрунтується на правильному застосуванні норм права, то постанова Хорольського районного суду Полтавської області від 21.11.16р. підлягає скасуванню в частині відмови у задоволені позову про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.01.2016р. по 30.09.2016р., з прийняттям в цій частині нової постанови про задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Хорольського районного суду Полтавської області від 21.11.2016р. по справі № 548/1748/16-а в частині відмови у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Хорольському районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, починаючи з 01.01.16р., виходячи з розміру 80 (вісімдесят) відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати згідно довідки прокуратури Полтавської області від 12.09.16р. № 18-513/вих16, на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.91р., №1789 (у редакції, чинній на час призначення йому пенсії - (20.12.02р.) та виплатити різницю за минулий час між отриманою пенсією та належною пенсією відповідно до законодавства, на час розгляду справи в суді, з урахуванням фактично отриманих позивачем сум - скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Хорольському районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, починаючи з 01.01.16р., виходячи з розміру 80 (вісімдесят) відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати згідно довідки прокуратури Полтавської області від 12.09.16р. № 18-513/вих16, на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.91р., №1789 (у редакції, чинній на час призначення йому пенсії - (20.12.02р.) та виплатити різницю за минулий час між отриманою пенсією та належною пенсією відповідно до законодавства, на час розгляду справи в суді, з урахуванням фактично отриманих позивачем сум.

В іншій частині постанову Хорольського районного суду Полтавської області від 21.11.16р. по справі 548/1748/16-а залишити без змін.

Стягнути з Державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язаннями Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області (банківські реквізити отримувач УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок - 1011, код класифікації доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 3433117) судовий збір у розмірі 606,32 грн. (шістсот шість грн. тридцять дві коп.).

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст постанови виготовлений 23.12.2016 р.