Справа № 2-а-2530/11
Суддя: Суперсон С. П.
Дата ухвалення: 2011-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-2530/2011 року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2011 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого: судді Суперсона С.П.,

при секретарі Діденко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чернівецького районного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІДПС роти ВДАІ м. Вінниця про скасування постанови інспектора державної патрульної служби в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до районного суду з позовом до ІДПС роти ВДАІ м. Вінниця про скасування постанови інспектора державної патрульної служби в справі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просив їх задоволити повністю, викладене в позовній заяві підтвердив. Свою вину він не визнає, заперечує проти адміністративного стягнення застосованого працівником ДАІ відносно нього.

Представник відповідача, повідомлений у встановленому законом порядку про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, не повідомивши при цьому про причини своєї неявки.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

23.08.2011 року інспектором роти ДПС м. Вінниці ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 23.08.2011 року о 09 год. 20 хв. в м. Вінниця по вул. Зодчих керуючи автомобілем DAEWOO, державний номерний знак НОМЕР_1, перевищив встановлену швидкість на 24 км/год., рухався зі швидкістю 64 км/год.. Швидкість вимірюваласть приладом Беркут 0801154 /а.с. 4/.

23.08.2011 року інспектором роти ДПС м. Вінниці ОСОБА_2 було винесено постанову про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 гривень /а.с. 5/.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що під час фіксування швидкості його транспортного засобу інспектором ДПС він рухався зі швидкістю 50-54 км/год.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Таким чином, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та винесену постанову по справі про адміністративне правопорушення відповідачем порушені вимоги наведеної норми.

В потоці автомобілів достеменно визначити, що швидкість руху, яка заміряна за допомогою приладу Беркут, належить транспортному засобу під керуванням ОСОБА_1 не вбачається можливим без застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото відео фіксації. Прилад Беркут, за допомогою якого згідно протоколу про адміністративне правопорушення і вимірювалась швидкість руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1, було використано інспектором ДПС ОСОБА_2 без застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-відео фіксації.

Крім того, як свідчать пояснення ОСОБА_1 інспектор ДПС під час вимірювання швидкості руху тримав вимірювальний пристрій у руці, що робить можливим рух назустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється, внаслідок чого відносна швидкість, зафіксована приладом, збільшується.

Інспектор ДПС ОСОБА_3 не надав ОСОБА_1 документів на підтвердження своєчасного проходження перевірки технічного стану вимірювального приладу, а також не врахував характеристики можливих похибок у вимірах, що не гарантує правильність використання приладу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заміри швидкості руху було проведено інспектором ДПС із недотриманням вимог ст. 1, 2, 4, 9, 15, 17-20, 29-31 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність від 11.02.1998р. №113/98-ВР, що виключає його подальше використання в якості доказів у справі про адміністративне порушення;

Окрім наведеного, слід зазначити, що розгляд справи на місці, без підготовки та надання ОСОБА_1 часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі порушує його права, передбачені ст.268 КпАП України.

Статтею 280 КпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов*язаний з*ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також з*ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, під час винесення постанови про адміністративне правопорушення, яка є предметом судового оскарження, працівником ДАІ не дотримано вимог вказаних вище статей КпАП України, не з*ясовано в повному обсязі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб*єкта владних повноважень обов*язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідачем не надано доказів які б спростовували обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Працівником ВДАІ ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у відсутності свідків, які б могли підтвердити вчинення останнім адміністративного правопорушення.

Крім цього, в порушення вимог ст.ст. 33, 280 КпАП України, ОСОБА_2 при винесенні постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу не з*ясовано характер вчиненого діяння, дані, характеризуючі ОСОБА_1, його майновий стан, ступінь його вини, а також обставини, що пом*якшують та обтяжують відповідальність, що є самостійною підставою для скасування постанови.

Дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, керуючись законом та правосвідомістю, суд приходить до висновку, що дії інспектора ДПС ОСОБА_2 слід вважати неправомірними, а права ОСОБА_1 порушеними, що дає підстави відповідно до положень чинного законодавства для задоволення позову та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення.

Крім цього, на підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КпАП України, про відсутність таким чином складу адміністративного правопорушення та закриття провадження в справі у зв*язку із цим в силу пункту 1 статті 247 КпАП України.

На підставі ст., ст. 293 п. 4, 278, 287-289, 247 п.1 КпАП України, керуючись ст., ст.6, 11, 18, 19, 99, 104, 105, 106, 159-163, 171-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Постанову від 23 серпня 2011 року, винесену інспектором ДПС ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КпАП України та застосування відносно нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 260 /двохсот шістдесяти/ гривень, -скасувати.

Закрити провадження у вище зазначеній справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КпАП України відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Відповідно до ч.2 ст.171-2 КАС України постанова у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: Суперсон С.П.