Справа № 374/264/16-а
Суддя: Козіна С. М.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/264/16-а
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді Козіної С.М.,

за участі:

секретаря Маламан Я.О.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про залишення адміністративного позову без розгляду подане в адміністративній справі за позовом виконуючої обов'язки міського голови, секретаря Ржищівської міської ради Київської області ОСОБА_5 до Ржищівської міської ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, про визнання положень ч. 6 ст. 71 Регламенту Ржищівської міської ради Київської області VІІ скликання незаконними та нечинними,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ржищівського міського суду Київської області знаходиться вищезазначений адміністративний позов.

Ухвалою суду від 28 листопада 2016 року у справі було відкрито провадження.

23 грудня 2016 року на адресу суду надійшло клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 про залишення адміністративного позову без розгляду на підставі ст. 100 КАС України, яке остання в судовому засіданні просила задовольнити та мотивувала його тим, що на час прийняття Регламенту позивач була депутатом місцевої ради, приймала участь у розгляді та прийнятті Регламенту 04 грудня 2015 року, а також як депутат мала додержуватись його. Таким чином, зміст Регламенту був відомий позивачці з 04 грудня 2015 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 проти заявленого клопотання заперечив.

Представник відповідача ОСОБА_3 залишила вирішення клопотання на розсуд суду.

Визначаючись щодо заявленого клопотання суд виходив із наступного.

Згідно частини 1 статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог (абз. 2 ч. 2 ст. 99 КАС України).

Тобто, розпочинати рахувати строк звернення до суду можна лише з того моменту коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права. При цьому необхідно встановити чи дійсно особа знала або могла дізнатись про порушення свого прав та підтвердити факт цієї можливості відповідними доказами або обставинами.

Так, обґрунтовуючи заявлене клопотання про залишення даної позовної заяви без розгляду на підставі ст. 100 КАС України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 зазначила, що позивачем не встановлено переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення до суду за захистом своїх прав.

Разом із тим, представник позивача у судовому засіданні зазначив, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на норму закону, викладену в абз. 2 ч. 2 ст. 99 КАС України і що позивач звернулася з позовом як суб'єкт владних повноважень. Згідно розпорядження виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області № 284 від 15 червня 2016 року "Про вступ на посаду секретаря ради ОСОБА_5І." позивачка ОСОБА_5 приступила до виконання обов'язків на посаді секретаря Ржищівської міської ради VІІ скликання з 15 червня 2016 року. Відповідно, з 15 червня 2016 року у позивачки, як у суб'єкта владних повноважень виникли підстави, що дали їй право на пред'явлення даного позову в межах строку звернення до адміністративного суду, оскільки саме з цього часу оскаржуваною нормою Регламенту порушуються права позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права доступу до суду, закріплене у п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Іліан проти Туреччини» правило встановлення обмежень доступу до суду в зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Суд розглянувши матеріали справи, з огляду на вищезазначене приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк звернення з даним позовом до суду.

Враховуючи наведене, в задоволенні клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 про залишення адміністративного позову без розгляду у зв'язку із пропуском строку звернення до суду слід відмовити.

Керуючись ст. 99, 100, 133, 165 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про залишення адміністративного позову без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення. Заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду.

Суддя