Справа № 815/4505/16
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4505/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стеценко О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біснет» до Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, визнання протиправними дій щодо визначення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Біснет» (далі Позивач, або ТОВ «Біснет») з адміністративним позовом (а.с. 4- 8) до Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області (далі Відповідач, або Іллічівська ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги № 117 17 від 10.03.2016 року Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області (далі ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області) (правонаступник Іллічівська ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області) у повному обсязі, визнання протиправними дій ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області щодо визначення суми податкового боргу у розмірі 115094,35 грн.

Свої вимоги Позивач обґрунтував наступними доводами.

Так, Позивач зазначив, що ТОВ «Біснет» отримало від ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області податкову вимогу від 10.03.2016 року № 117 17, відповідно до якої станом на 09.03.2016 року сума податкового боргу Позивача за узгодженими грошовими зобовязаннями становить 33468,06 грн. Також, як вказав Позивач, 22.04.2016 року на його адресу ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області був направлений лист № 4917/10/15-21-1700, згідно якого за ТОВ «Біснет» рахується податковий борг на загальну суму 115094,35 грн. Позивач вважає вказану податковому вимогу та дії Відповідача щодо визначення податкового боргу ТОВ «Біснет» у наведених сумах протиправними, оскільки між Позивачем та Відповідачем за заявою ТОВ «Біснет» від 16.04.2015 року та рішенням ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області від 28.04.2015 року був досягнутий податковий компроміс відносно сум завищення податкових зобовязань, несплата яких і стала підставою для направлення оскаржуваної податкової вимоги та листа щодо надання переліку активів з метою їх включення у податкову заставу. Позивач зазначив, що ним виконані вимоги Податкового кодексу України та сплачено 5% від суми заниження ним податкових зобовязань, а тому, на його думку, оскаржувана податкова вимога про сплату податкового боргу та викладені у листі від 22.04.2016 року № 4917/10/15-21-1700 обставини щодо наявності з боку ТОВ «Біснет» податкового боргу у сумі 115094,35 грн. є помилковими та безпідставними.

В судовому засіданні 06.12.2016 року представник Позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити адміністративний позов з підстав, викладених у тексті позовної заяви та додаткових письмових поясненнях (а.с. 121-124).

Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання, призначеного на 06.12.2016 року, свого повноважного представника до суду не направив, клопотань про відкладення розгляду справи не надав, у звязку з чим неявка Відповідача до судового засідання була визнана судом не поважною та, на підставі ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), ухвалено рішення про розгляд справи за відсутності Відповідача.

04.10.2016 року представник Відповідача подав до канцелярії суду письмові заперечення проти позову (а.с. 45-47) в яких зазначив, що податкова вимога № 117 17 від 10.03.2016 року про сплату боргу та лист від 22.04.2016 року № 4917/10/15-21-1700 щодо надання переліку активів з метою їх включення у податкову заставу сформовані та направлені на адресу Позивача у звязку з наявністю у ТОВ «Біснет» податкового боргу за узгодженими грошовими зобовязаннями згідно виставлених податкових повідомлень-рішень від 04.08.2014 року №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 та від 26.08.2014 року № НОМЕР_3. Відповідач зазначив, що ТОВ «Біснет» скористалось своїм правом на оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень в судовому порядку, проте у задоволенні заявлених Позивачем позовів про скасування цих рішень податкового органу було відмовлено. Як вказав Відповідач, наведені рішення судів набрали законної сили, а тому грошові зобовязання, визначені зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, є узгодженими та набули статусу податкового боргу, та підлягають сплаті Позивачем. Що стосується посилань Позивача на досягнення між ТОВ «Біснет» та Відповідачем податкового компромісу відносно вказаних грошових зобовязань, останній вказав на те, що Позивач не звертався до ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області із заявами про застосування податкового компромісу щодо податкових повідомлень-рішень від 04.08.2014 року №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 та від 26.08.2014 року № НОМЕР_3 після набрання законної сили судовими рішеннями у справах №№ 815/5929/14, 815/6636/14. За викладених обставин, Відповідач вважає, що позивачу цілком правомірно було направлено оскаржувану вимогу про сплату податкового боргу та лист щодо надання переліку активів з метою їх включення у податкову заставу.

Частиною 6 статті 128 КАС України передбачено, що якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справ, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, враховуючи не прибуття без поважних причин Відповідача у судове засідання, відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд, на підставі приписів ч. 6 ст. 128 КАС України, ухвалив про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, письмові заперечення Відповідача, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги, та перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

10.03.2016 року ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області була сформована та направлена на адресу ТОВ «Біснет» податкова вимога про сплату податкового боргу з податку на додану вартість (далі ПДВ) у розмірі 33468,06 грн., у тому числі, 21016,05 грн. основний платіж, 10509 грн. штрафні (фінансові) санкції (штрафи), 1943,01 грн. пеня (а.с. 94).

22.04.2016 року ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області на адресу Позивача був направлений лист № 4917/10/15-21-1700, яким ТОВ «Біснет» повідомлено про те, що станом на 22.04.2016 року за ним рахується податковий борг на загальну суму 115094,35 грн., а саме податок на додану вартість 94809,71 грн. та податок на прибуток 20284,64 грн. (а.с. 93).

Крім того, у вказаному листі від Позивача вимагалось у десятиденний термін самостійно визначити та надати до відділу погашення податкового боргу ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області перелік активів, на які може бути розповсюджено право податкової застави на суму, не менше ніж 115094,35 грн.

Не погоджуючись із наведеною податковою вимогою, а також діями Відповідача щодо визначення ТОВ «Біснет» суми податкового боргу у розмірі 115094,35 грн., Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення сторін, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України (чинного та в редакції на момент направлення Позивачу оскаржуваної податкової вимоги, далі ПК України) крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

За правилами пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

В свою чергу, згідно пунктів 1, 2 підрозділу 9-2 розділу ХХ ПК України (чинного та в редакції на момент подання Позивачем заяви про застосування податкового компромісу) податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу.

Платник податків, який вирішив скористатися процедурою податкового компромісу, під час дії податкового компромісу за такі податкові періоди має право подати відповідні уточнюючі розрахунки податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, в яких визначає суму завищення витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суму завищення податкового кредиту з податку на додану вартість.

Сума заниженого податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому 95 відсотків суми заниженого податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується.

Сума погашеного податкового зобовязання з податку на прибуток та/або податку на додану вартість в розмірі 95 відсотків внаслідок застосування податкового компромісу не враховується для визначення обєкта оподаткування податком на прибуток підприємств.

За правилами пп. 3, 5 наведених положень ПК України протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем подання уточнюючого розрахунку, контролюючий орган приймає рішення щодо необхідності проведення документальної позапланової перевірки, про що повідомляє платника податків відповідно до статті 42 цього Кодексу.

Якщо контролюючий орган повідомив платника податків про відсутність необхідності проведення документальної позапланової перевірки, сума задекларованих зобовязань вважається узгодженою.

Платник податків сплачує податкові зобовязання, визначені в уточнюючому розрахунку та/або податковому повідомленні-рішенні, у розмірі, передбаченому пунктом 2 цього підрозділу, протягом 10 календарних днів з дня, наступного за днем узгодження. Днем узгодження вважається день отримання повідомлення контролюючого органу про відсутність необхідності проведення документальної позапланової перевірки, а в разі прийняття рішення про необхідність проведення документальної позапланової перевірки - день отримання довідки, що підтверджує правомірність визначення сум податкових зобовязань в уточнюючому розрахунку, або день отримання податкового повідомлення-рішення, прийнятого за результатами такої перевірки.

Відповідно до пунктів 7, 8 підрозділу 9-2 розділу ХХ ПК України процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобовязання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобовязань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобовязання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобовязання вважається неузгодженим.

Податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобовязань згідно із цим підрозділом.

Як встановлено судом, в період з 08.07.2014 року по 14.07.2014 року ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області була проведена документальна невиїзна перевірка ТОВ «Біснет» щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ТОВ «Авесбуд» за період грудень 2013 року та ТОВ «Спецбілд» за період січень-лютий 2014 року. Відповідно до висновків акту № 1161/15-21-22-01/35131343 від 18.07.2014 року, складеного за результатами зазначеної перевірки (а.с. 133-152), встановлено заниження Позивачем ПДВ у розмірі 38580 грн., у тому числі, грудень 2013 року 15986 грн., січень 2014 року 17127 грн., лютий 2014 року 5467 грн., а також заниження податку на прибуток у розмірі 15187 грн. за 2013 рік.

На підставі висновків вказаного акту, Відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення від 04.08.2014 року: № НОМЕР_2,яким Позивачу збільшено суму грошового зобовязання з ПДВ у розмірі 57870 грн., з яких за основним платежем в сумі 38580 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) з цього податку в сумі 19290 грн.; № НОМЕР_1, яким Позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток підприємств в сумі 18984 грн., з яких за основним платежем в сумі 15187 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) з цього податку в сумі 3797 грн. (а.с. 131-132).

Також судом встановлено, що в період з 28.07.2014 року по 01.08.2014 року ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області була проведена документальна невиїзна перевірка ТОВ «Біснет» щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ТОВ «Інтер-Імпрекс» за період березень 2014 року. Відповідно до висновків акту № 1268/15-21-22-01/35131343 від 08.08.2014 року, складеного за результатами вказаної перевірки, встановлено заниження Позивачем ПДВ у розмірі 21017 грн. за березень 2014 року (а.с. 155-168).

На підставі висновків вказаного акту, Відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 26.08.2014 року, яким Позивачу збільшено суму грошового зобовязання з ПДВ в сумі 31526 грн., з яких за основним платежем в сумі 21017 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) з цього податку в сумі 10509 грн. (а.с. 154).

Вказані податкові повідомлення-рішення Відповідача №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 04.08.2014 року та № НОМЕР_3 від 26.08.2014 року були оскаржені Позивачем в судовому порядку.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2014 року у справі № 815/5929/14 (а.с. 51-56), залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015 року (а.с. 57-63), та постановою Одеського окружного адміністративного суду від 08.04.2015 року у справі № 815/6636/14 (66-75), залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2015 року (а.с. 76-85), позовні заяви ТОВ «Біснет» про скасування податкових повідомлень-рішень №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 04.08.2016 року та № НОМЕР_3 від 26.08.2014 року залишені без задоволення.

Саме несплата податкового зобовязання, визначеного наведеним податковим повідомленням - рішенням № НОМЕР_3 від 26.08.2014 року, і стало підставою для направлення на адресу Позивача податкової вимоги від 10.03.2016 року № 117 17 про сплату податкового боргу з ПДВ у розмірі 33468,06 грн., у тому числі, 21016,05 грн. основний платіж, 10509 грн. штрафні (фінансові) санкції (штрафи), пеня 1943,01 грн. (а.с. 94)

Також, несплата податкових зобовязань, визначених у їх сукупності наведеними податковими повідомленнями-рішеннями, стала підставою для направлення 22.04.2016 року на адресу Позивача листа № 4917/10/15-21-1700 з повідомленням про наявність у нього податкового боргу у сумі 115094,35 грн. та необхідність надання інформації щодо наявних у Позивача активів з метою їх опису у податкову заставу (а.с. 93).

Водночас, з матеріалів справи судом встановлено, що 16.04.2015 року Позивач звертався до ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області із заявою про застосування податкового компромісу, а саме згідно доданого до вказаної заяви переліку операцій щодо яких здійснюється податковий компроміс відносно заниження податкових зобовязань з податку на додану вартість за грудень 2013 року 15986 грн., січень 2014 року 17127 грн., лютий 2014 року 5467 грн., березень 2014 року 21017 грн., а також заниження податку на прибуток у сумі 15187 грн. за 2013 рік по операціям з ТОВ «Авесбуд», ТОВ «Спецбілд» та ТОВ «Інтер - Імпрекс» (а.с. 96-101), тобто, саме відносно сум, періодів та контрагентів, заниження яких були встановлені наведеними актами перевірки та визначеними податковими повідомленнями-рішеннями №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 04.08.2014 року та № НОМЕР_3 від 26.08.2014 року (а.с. 186-187).

За результатами розгляду поданої Позивачем заяви про застосування податкового компромісу (а.с. 182-184, 188), Відповідачем було прийнято рішення № 27від 28.04.2015 року про відсутність необхідності проведення документальної позапланової перевірки саме з податку на додану вартість за грудень 2013 року та січень, лютий, березень 2014 року у сумі 59595,25 грн. Також, у вказаному рішення зазначено про те, що вказані зобовязання є узгодженими та після сплати податку на додану вартість у розмірі 2980 грн. (5%), інша частина зобовязання вважатиметься погашеною (а.с. 185).

В свою чергу, згідно наявних в матеріалах справи карток обліку ТОВ «Біснет» з ПДВ 05.05.2016 року Позивачем проведено оплату наведеної частини податкового зобовязання з ПДВ у розмірі 2979 грн. (а.с. 170-181).

Таким чином, за наведених правил підрозділу 9-2 розділу ХХ ПК України після сплати Позивачем 5% від повної суми наявних у нього зобовязань вважається, що між Позивачем та Відповідачем досягнутий податковий компроміс відносно сум податку, що занижені Позивачем, а саме з ПДВ за грудень 2013 року та січень, лютий, березень 2014 року у сумі 59595,25 грн.

Відповідно до пунктів 1, 8 підрозділу 9-2 розділу ХХ ПК України у платника податків за результатами застосування податкового компромісу не можуть виникати або збільшуватися помилково та/або надміру сплачені грошові зобовязання.

Після досягнення податкового компромісу згідно із цим підрозділом такі зобовязання не підлягають оскарженню та їх розмір не може бути змінений в інших податкових періодах.

За таких обставин, враховуючи, що між Позивачем та Відповідачем досягнутий податковий компроміс відносно занижених Позивачем сум ПДВ за грудень 2013 року та січень, лютий, березень 2014 року по контрагентам ТОВ «Авесбуд», ТОВ «Спецбілд» та ТОВ «Інтер - Імпрекс» у Відповідача відсутні підстави для обліку наведених зобовязань в якості податкового боргу, нарахування на ці зобовязання пені та направлення оскаржуваної податкової вимоги про їх сплату.

Посилання Відповідача на те, що Позивачем не подавалась заява про застосування податкового компромісу відповідно податкових повідомлень - рішень від 04.08.2014 року №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 та від 26.08.2014 року № НОМЕР_3 суд вважає безпідставними, оскільки згідно наявної в матеріалах справи заяви Позивача про податковий компроміс та доданого до нього опису операцій щодо яких застосовується податковий компроміс, а також самого рішення Відповідача щодо відносності підстав для проведення перевірки щодо поданої заяви, в даному випадку податковий компроміс заявлявся та прийнятий Відповідачем саме відносно занижених Позивачем сум податку на додану вартість за грудень 2013 року та січень, лютий, березень 2014 року по контрагентам ТОВ «Авесбуд», ТОВ «Спецбілд» та ТОВ «Інтер - Імпрекс», що і було підставою для прийняття вказаних податкових повідомлень - рішень. Суми ПДВ, що виставлені наведеними податковими повідомленнями рішеннями до сплати Позивачу, є ідентичними із сумами, що визначені у поданій Позивачем заяві про податковий компроміс.

Таким чином, з огляду на досягнення між Позивачем та Відповідачем податкового компромісу за податковими зобовязаннями з ПДВ, визначеними податковими повідомленнями-рішеннями № НОМЕР_1 від 04.08.2014 року та № НОМЕР_3 від 26.08.2014 року, оскаржувана податкова вимога про сплату цих зобовязань з урахуванням нарахованої пені є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а вимоги Позивача у цій частині підлягають задоволенню.

Також, враховуючи наведені висновки суду, з урахуванням приписів ст. 11 КАС України, вимоги Позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Відповідача щодо нарахування суми грошових зобовязань з ПДВ, визначених податковими повідомленнями-рішеннями НОМЕР_1 від 04.08.2014 року та № НОМЕР_3 від 26.08.2014 року, пені та облікування цих зобовязань в якості податкового боргу Позивача.

Разом з цим, враховуючи, що грошові зобовязання з податку на прибуток в сумі 18984 грн., що визначені податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_1 від 04.08.2014 року, узгоджені в судовому порядку, за цими грошовими зобовязаннями між Позивачем та Відповідачем не було досягнуто податкового компромісу, та ці дії Відповідача ТОВ «Біснет» не оскаржувались, вимоги Позивача про визнання протиправними дій ДПІ в Овідіопольському районі ГУ ДФС в Одеській області щодо визначення суми податкового боргу у наведеному розмірі з урахуванням нарахованої пені не підлягають задоволенню.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд вважає, що Відповідач не довів законності та обґрунтованості прийнятих ним рішень.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 128, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Біснет» до Іллічівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги № 117 17 від 10.03.2016 року Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Головного управління ДФС в Одеській області, визнання протиправними дій ДПІ в Овідіопольському районі Головного управління ДФС в Одеській області щодо визначення суми податкового боргу у розмірі 115094,35 грн. задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу № 117 17 від 10.03.2016 року Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Головного управління ДФС в Одеській області про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «Біснет» податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 33468,06 грн., у тому числі, 21016,05 грн. основний платіж, 10509 грн. штрафні (фінансові) санкції (штрафи), 1943,01 грн. пеня.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Головного управління ДФС в Одеській області щодо нарахування суми грошових зобовязань з податку на додану вартість, визначених податковими повідомленнями-рішеннями № НОМЕР_1 від 04.08.2014 року та № НОМЕР_3 від 26.08.2014 року, пені та облікування цих зобовязань в якості податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Біснет».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку здо Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.