Справа № 308/717/16-а
Суддя: Шепетко І. О.
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/717/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

-головуючого судді Шепетко І.О.,

-за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

-представника позивача ОСОБА_2,

-представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві про оскарження постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ПС2 № 702373 від 10.01.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за порушення вимог п. 2.9 та п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху. Позов мотивує тим, що даного правопорушення він не вчиняв, а постанову щодо нього винесено незаконно. Крім того, поліцейським не було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Також зазначив, що автомобіль був зупинений інспектором з порушенням, а саме у неосвітленому місці в темну пору доби, що підстава такої зупинки є сумнівною, вважає, що інспектор не міг бачити того, що номерний знак не освітюється, а також те, що інспектором, в порушення своїх функціональних обов'язків не надано допомогу водію в усуненні зазначеної несправності. Відтак вважає, що постанова складена незаконно та підлягає скасуванню.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позову, посилаючись на безпідставність вимог. Зазначила, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена правомірно. Так, 10 січня 2016 року близько 19 год. 20 хв. під час обїзду квадрату патрулювання екіпажем № 0101 у складі рядових поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6, на трасі Київ-Чоп (798 км М06) було помічено водія ОСОБА_7, який керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний номерний знак «АО5544АС» з неосвітленим заднім номерним знаком у темну пору доби, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху (далі ПДР України). При перевірці документів, водій не предявив поліс обовязкового цивільного страхування, чим порушив п. 2.1 «ґ» ПДР України. У звязку з зазначеними порушеннями щодо гр. ОСОБА_7 було винесено постанову серії ПС2 № 702373 від 10.01.2016 року.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 10 січня 2016 року інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві рядовим поліції ОСОБА_8 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ПС2 № 702373, якою гр. ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

В оскаржуваній постанові відповідач зазначив, що водій гр. ОСОБА_7 10 січня 2016 року близько 19 год. 25 хв. на автодорозі Київ-Чоп 798 км М06 керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний номерний знак «АО5544АС» з неосвітленим заднім номерним знаком у темну пору доби, а також не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимог п. 2.9 та п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП.

На спростування доводів відповідача, позивач в своєму позові зазначає, що постанова, винесена неправомірно, оскільки, коли він виїжджав з дому зранку номерний знак освічувався, і документи на право керування автомобілем, в тому числі, поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ним були надані працівнику поліції.

Не погоджуючись з такими діями інспектора поліції, позивач звернувся з відповідною заявою до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві та з позовом до суду.

З копії службової перевірки за заявою гр. ОСОБА_2 від 27.01.2016 року судом встановлено, що старшим інспектором з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення батальйону УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП капітаном поліції ОСОБА_9 проведено службову перевірку з приводу заяви гр. ОСОБА_2 щодо незаконного притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_7 У ході службової перевірки встановлено, що 10 січня 2016 року близько 19 год. 20 хв. під час обїзду квадрату патрулювання екіпажем № 0101 у складі рядових поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6, на трасі Київ-Чоп (798 км М06) було помічено водія ОСОБА_7, який керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний номерний знак «АО5544АС» з неосвітленим заднім номерним знаком у темну пору доби, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху (далі ПДР України). При перевірці документів, водій не предявив поліс обовязкового цивільного страхування, чим порушив п. 2.1 «ґ» ПДР України. У звязку з зазначеними порушеннями щодо гр. ОСОБА_7 було винесено постанову серії ПС2 № 702373 від 10.01.2016 року. Під час проведення перевірки були досліджені матеріали адміністративного правопорушення та переглянуто відеозаписи за 10 січня 2016 року з закріпленої на форменому одязі працівника поліції автоматичної відеотехніки (№ камери 3887), де було встановлено, що дії інспекторів патрульної служби рядових поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не містять ознак неправомірності та є законними.

В судовому засідані свідок ОСОБА_5 пояснив, що ним був зупинений автомобіль «Chevrolet Aveo» під керуанням водія ОСОБА_7 з тих підстав, що під час руху в темну пору доби на даному транспортному засобі не освітлювався номерний знак. Керуючись положеннями пунктів першого та другого частини першої статті 35 Закону України «Про національну поліцію» згідно з якими поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; та, якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу, - було прийнято рішення зупинити даний автомобіль. Після зупинки транспорного засобу було встановлено, що водій не має при собі полісу обов'язкового цивільного страхування. Також зазначив, що водій поводив себе некоректно.

Згідно з п. 2.4 ПДР України, на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки, зокрема, наступні документи: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність за дане правопорушення настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Згідно з диспозицією ч. 6 ст. 121 КУпАП, адміністративна відповідальність за дане правопорушення настає у разі керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до статті 222 КУпАП, за порушення вимог ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту ст. 70 КАС України, вбачається, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування, а обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки субєктом владних повноважень доказано правомірність свого рішення та дій щодо винесення постанови серії ПС2 № 702373 від 10.01.2016 року відносно гр. ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, що також підтверджується дослідженим в судовому засіданні відеозаписом вчиненого правопорушення. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Відповідно до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України 15 грудня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено і підписано 19 грудня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 158-163, 185-186, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві про оскарження постанови про адміністративне правопорушення - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_10