Справа № 161/9879/16-а
Суддя: Кирилюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2016-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/9879/16-а
Провадження № 2-а/161/547/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2016 р. Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі Турук І.Р.

з участю : позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Луцького районного відділу державної реєстрацій актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, Луцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, про внесення змін до актового запису про народження дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_4, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у 2015 році йому стало відомо, що в актовому записі та в свідоцтві про народження він зазначений батьком дочки його колишньої дружини ОСОБА_5 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказує, що шлюб із матірю дитини ОСОБА_3 був укладений 03.08.1995 року, розірваний 09.01.1996 року, дитина народилася 06.02.1996 року. Дані факти та відомості медичної документації про термін вагітності ОСОБА_5 40 тижнів свідчать про те, що дитина, яка народилася через місяць після розірвання шлюбу, була зачата не в шлюбі.

Вважаючи неправомірним проведення запису про нього як батька дитини, оскільки спільної з матірю дитини заяви до органу РАЦС не подавав, рішення суду про встановлення батьківства відсутнє, 26.01.2016 року звернувся із заявою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання з вимогою внести відповідні виправлення в актовий запис та в свідоцтво про народження ОСОБА_4

Покликаючись на те, що відділ державної реєстрації актів цивільного стану Луцького районного управління юстиції незаконно відмовив йому у внесенні відповідних змін до актового запису та свідоцтва про народження ОСОБА_4, просить зобовязати Луцький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області внести зміни до актового запису та свідоцтва про народження ОСОБА_4, який здійснений 20.03.1996 року за номером 523 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області шляхом заміни прізвища дитини і батька дитини з ОСОБА_4 на ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечила. В позові просила відмовити, покликаючись на правомірність дій відповідачів при здійсненні реєстрації актового запису про народження ОСОБА_4 та відмові позивачу у внесенні змін до зазначеного актового запису про народження.

Заінтересована особа ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечила. Суду пояснила, що батьком їх дочки ОСОБА_6 є позивач, з яким проживали спільно до реєстрації шлюбу. Про те, що в свідоцтві про народження дочки він зазначений її батьком, позивачу відомо від народження дитини, оскільки після розірвання шлюбу за їх спільною заявою 09.01.1996 року, вони продовжували спілкуватися і 19.08.1996 року повторно уклали шлюб, в якому 01.07.1997 року народилася молодша дочка ОСОБА_7. Повторно шлюб між ними був розірваний згідно рішення суду від 23.07.1998 року. Своє батьківство щодо їх обох дочок позивач під сумнів ніколи не ставив та сплачував аліменти на їх утримання до повноліття. На даний час згідно рішення Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1 сплачує аліменти на утримання старшої дочки ОСОБА_6, яка є інвалідом з дитинства І групи довічно, на утримання молодшої дочки ОСОБА_7 на період її навчання до двадцяти трьох років та на її утримання на період проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею. В задоволенні позову просить відмовити за безпідставністю.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

З пояснень сторін, матеріалів справи судом встановлено, що перший раз шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений 03.08.1995 року, прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_1, шлюб між ними був розірваний 09.01.1996 року, прізвище після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ( а.с. 6,8).

ОСОБА_4 народилася 06.02.1996 року, її батьками зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_3М.(а.с. 7,10).

Запис про ОСОБА_1 як батька дитини проведений відповідним органом РАЦС відповідно до діючого на той час законодавства про шлюб і сімю, оскільки з дня розірвання між батьками дитини шлюбу до дня народження дитини минуло не більше 10 місяців.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації актів громадянського стану в України, затвердженої Міністром юстиції України 29.12.1984 року №22/5, із змінами та доповненнями, внесеними Мінюстом України 19.04. 1994 року №15/5 (діючої на момент державної реєстрації народження ОСОБА_4В.) та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5 (із змінами та доповненнями), якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу (смерті, розірвання шлюбу) або визнання його недійсним, державна реєстрація народження дитини проводиться у такому самому порядку, як і державна реєстрація народження дитини, батьки якої перебувають між собою у шлюбі.

Повторно шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений 19.08.1996 року і розірваний за рішенням суду від 23.07.1998 року( реєстрація розірвання шлюбу проведена 06.05.1999 року), тобто позивач проживав в сімї, де 01.07.1997 року народилася молодша дочка ОСОБА_7, виховував та утримував дітей і, на думку суду, не міг не знати, що в свідоцтві про народження дитини ОСОБА_4 він зазначений її батьком.

Крім того, про те, що ОСОБА_1 визнавав себе батьком ОСОБА_4 свідчить і той факт, що він сплачував аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття (а.с. 66).

Згідно рішення Луцького міськрайонного суду від 07.12.2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання двох повнолітніх дітей та на її утримання позов задоволений частково з ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання старшої дочки ОСОБА_6, яка є інвалідом з дитинства І групи довічно, на утримання молодшої дочки ОСОБА_7 на період її навчання до двадцяти трьох років та на утримання колишньої дружини на період її проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею (а.с. 43-44).

Згідно ст.56 КпШС України (діючого на момент державної реєстрації народження дитини) особа, записана як батько або як мати дитини в книзі записів народжень має право оспорити проведений запис протягом року з того часу, коли їй стало або повинно було стати відомо про проведений запис.

Оскільки позивачу повинно було бути відомо про проведений про нього як батька дитини запис, він мав можливість оспорити своє батьківство в судовому порядку і рішення суду у випадку задоволення позову могло бути підставою для внесення змін в актовий запис про народження дитини.

Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 2 ч.1 ст.4 Закону України від 01.07. 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон № 2398-VI) визначено, що органами державної реєстрації актів цивільного стану є відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану).

Згідно ст.9 Закону № 2398-VI актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації.

Частиною 1 ст. 22 Закону № 2398-VI визначено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону № 2398-VI, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану.

Порядок внесення змін до актових записів врегульовано ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України від 12.01. 2011 року № 96/5(далі - Правила).

Зазначеними Правилами передбачений вичерпний перелік осіб, які можуть бути заявниками по даній категорії справ: це особа, щодо якої складений актовий запис, один із батьків неповнолітнього, піклувальник неповнолітнього та опікун малолітнього, опікун недієздатної особи, спадкоємець померлого, представник органу опіки і піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Відповідно до п. 2.15 Правил висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається: якщо актовим записом про народження передбачені, але в ньому відсутні прізвище, власне імя, по-батькові або громадянство батьків; якщо прізвище, власне імя та по-батькові зазначено без урахування національних традицій; якщо при державній реєстрації народження дитині присвоєне прізвище або власне імя без урахування побажань батьків або одного з них; якщо дитина має власне імя, відмінне від того, яке зазначено в актовому записі про народження, і цього вимагають інтереси дитини; при необхідності зміни прізвища, власного імені, по-батькові у звязку із зміною статі; при впізнанні особи, смерть якої була зареєстрована як невідомої (за наявності протоколу впізнання трупа), при зміні громадянства; при зміні батьком або матірю прізвища відповідно до ст. 53 Сімейного кодексу України та необхідності внесення змін до актового запису про народження їх дитини ; якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручування, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості).

Так, відповідно до п.2.15 розділу ІІ Правил, зміни до актів цивільного стану вносяться, якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості).

На основі встановлених обставин суд приходить до висновку про правомірність дій відповідачів при здійсненні реєстрації актового запису про народження ОСОБА_4 та відмові позивачу у внесенні змін до зазначеного актового запису про народження.

Згідно ст.21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Відповідно до ст.52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Отже, на основі викладеного, суд приходить до висновку що в задоволені позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.71,86,94, ст.105,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Луцького районного відділу державної реєстрацій актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, Луцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, про внесення змін до актового запису про народження дитини - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк