Справа № 807/575/13-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року м. Київ К/800/430/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
СуддівМороз Л.Л.
Стрелець Т.Г.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом Берегівського міжрайонного прокурора Закарпатської області (далі - Берегівський міжрайонний прокурор) до Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області (далі - Берегівська районна державна адміністрація), треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування розпорядження за касаційною скаргою прокурора Львівської області на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року Берегівський міжрайонний прокурор у Закарпатському окружному адміністративному суді пред'явив позов до Берегівської районної державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування розпорядження.

Просив визнати протиправним і скасувати розпорядження голови Берегівської районної державної адміністрації від 04 березня 2010 року № 118 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в контурі 484" в частині затвердження проекту із землеустрою та передачу у власність земельної ділянки площею 0,98 га для ведення особистого селянського господарства громадянці ОСОБА_5, що мешкає по АДРЕСА_1 та в частині затвердження проекту із землеустрою та передачу у власність земельної ділянки площею 0,8121 га для ведення особистого селянського господарства громадянину ОСОБА_4, що мешкає по АДРЕСА_2.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2013 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Берегівської районної державної адміністрації від 04 березня 2010 року № 118 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в контурі 484" в частині затвердження проекту із землеустрою та передачу у власність земельної ділянки площею 0,98 га для ведення особистого селянського господарства громадянці ОСОБА_5, що мешкає по АДРЕСА_1 Берегівського району та в частині затвердження проекту із землеустрою та передачу у власність земельної ділянки площею 0,8121 га для ведення особистого селянського господарства громадянину ОСОБА_4, що мешкає по АДРЕСА_2 Берегівського району.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року постанова Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2013 року скасовано, провадження в адміністративній справі за позовом Берегівського міжрайонного прокурора Закарпатської області до Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування розпорядження закрито.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції прокурор Львівської області звернувся з касаційною скаргою, в якій просить його скасувати, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій та підтверджено матеріалами справи, розпорядженням голови Берегівської районної державної адміністрації від 04 березня 2010 року № 118 затверджено проекти із землеустрою щодо відведення земельних ділянок 15-ти громадянам в контурі 484 на території Дийдянської сільської ради за межами населеного пункту та передано у власність для ведення особистого селянського господарства цим громадянам 12,5663 га землі.

Зокрема, затверджено проекти із землеустрою та передачі у власність земельних ділянок площею 0,98 га та 0,8121 га для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5 ОСОБА_6.

У ході проведеної перевірки, Берегівською міжрайонною прокуратурою перед Закарпатським обласним державним проектно-технологічним центром охорони родючості ґрунтів і якості продукції було ініційовано проведення ґрунтово-лабораторних досліджень якісних і кількісних показників ґрунтів по гранулометричному складу ґрунту на 15-ти земельних ділянках, переданих в приватну власність, проекти із землеустрою яких були затверджені розпорядженням голови районної державної адміністрації від 04 березня 2010 року № 118.

Згідно з отриманим висновком Центру від 29 січня 2013 року № 157-01/31 земельна ділянка площею 0,8121 га, передана у власність ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства в контурі 484 на території Дийдянської сільської ради, за межами населеного пункту, відноситься до особливо цінних земель, гранулометричний склад важкосуглинковий 176 е. Земельна ділянка площею 0,98 га, передана у власність ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства в контурі 484 на території Дийдянської сільської ради, за межами населеного пункту, також відноситься до особливо цінних земель, гранулометричний склад якої середньо суглинковий 176 д та 179 д.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Натомість, суд апеляційної інстанції, закриваючи провадження у справі, зазначив, що вказаний спір слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з правовою позицією суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Як видно з матеріалів справи даний спір стосується правомірності розпорядження посадової особи місцевого органу державної влади щодо затвердження проектів відведення земельних ділянок у власність З-х осіб та про надання їм відповідних земельних ділянок у власність.

У правовідносинах, пов'язаних з наданням у власність земельних ділянок громадянам, місцевий орган державної влади виступає не як субєкт владних повноважень, що є обов'язковою умовою віднесення такого спору до категорії публічно-правового.

Крім того, Верховний Суд України у постанові від 17 лютого 2015 року у справі № 21-551а14 вказав на те, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватись у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Відповідно до частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для закриття провадження у справі.

Оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування або зміни немає.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Оскільки суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора Львівської області залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року у справі за позовом Берегівського міжрайонного прокурора до Берегівської районної державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування розпорядження - без зміни.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії учасникам судового розгляду і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Стрелець Т.Г.