Справа № 369/11851/16-а
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/679/16
ПОСТАНОВА

іменем України

20.12.2016 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Дуплій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом Києво-Святошинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області до громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 Скандар огли про затримання та забезпечення примусового видворення з України, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з зазначеним позовом до громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 Скандар огли про примусове видворення з України. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 грудня 2016 року в Києво-Святошинському районі Київської області співробітниками УДМС України в Київській області був виявлений громадянин ОСОБА_1 ОСОБА_2 Скандар огли, який перебуває на території України без наявних законних підстав, які б надавали право законного перебування його на території України на визначений термін. У результаті проведення перевірки,документів які б підтверджували особу та законність його перебування на території України не встановлено. В свої пояснення ОСОБА_2 Скандар огли пояснив, що прибув в Україну у 1996 році з метою працевлаштування, паспортний документ по якому прибув в Україну втратив в 1999 році.

Просили суд з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 Скандар огли, 01.06.19765 року народження з поміщенням в Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства який знаходиться за адресою: 15044, Чернігівська область, Ріпкинський район, с. Розсудів, вул. Лісна 5 на строк, необхідний для виконання рішення суду про примусове виконання.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному та просив суд їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, разом з тим просив надати йому час до 27.12.2016 року для добровільного виїзду з України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено, що 20 грудня 2016 року в Києво-Святошинському районі Київської області співробітниками УДМС України в Київській області був виявлений громадянин ОСОБА_1 ОСОБА_2 Скандар огли, який перебуває на території України без наявних законних підстав, які б надавали право законного перебування його на території України на визначений термін.

У результаті проведення перевірки, документів які б підтверджували особу та законність його перебування на території України не встановлено. В свої пояснення ОСОБА_2 Скандар огли пояснив, що прибув в Україну у 1996 році з метою працевлаштування, паспортний документ по якому прибув в Україну втратив в 1999 році.

Як встановлено при розгляді справи, враховуючи пояснення ОСОБА_2 Скандар огли, перебуваючи в Україні, постійного місця проживання не має, офіційного джерела доходів, власності на території України не має, без поважних причин з 1999 року документи не відновив.

Відповідно п.п. 1.8. спільного Наказу МВС АДПС та СБУ від 23 квітня 2012 року № 353/271/150 «Про затвердження Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства» примусове видворення з України іноземців здійснюється на підставі постанови адміністративного суду. Така постанова виноситься судом за позовом територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, органів охорони державного кордону (стосовно іноземців, яких затримано у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), органів СБУ, крім випадків затримання іноземців за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Позовні заяви територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, органів охорони державного кордону, органів СБУ про примусове видворення іноземців подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням відповідного органу, підрозділу за наявності однієї з таких підстав: якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення

Згідно до ч.3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобовязані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч.1. ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства вїжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Частиною 1 ст.16 Закону передбачено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які вїжджають в Україну здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Частиною 15 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які вїхали в Україну на інших законних підставах, не передбачених частинами 2-14 цієї статті вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на вїзд, або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Згідно ч.4. ст..4 Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування та отримали посвідку на тимчасове проживання вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.

Відповідно до ч.1. ст. 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», вїзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що перетинання державного кордону у разі вїзду в Україну або транзитний проїзд через територію України громадянами держав, перелік яких зазначено у додатку 5, та особами без громадянства, які постійно проживають у зазначених державах, здійснюються після подання ними підтвердження фінансового забезпечення свого перебування в Україні, транзитного проїзду через територію України та виїзду за межі України.

Згідно до п.14 ст.1. вище зазначеного Закону нелегальний мігрант іноземець або особа без громадянства, які переткнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2 ст.25 цього Закону передбачено що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обовязок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у звязку коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Абзацом 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоровя, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України (ч. 1 та ч. 2 ст. 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Згідно ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки (ч. 1 ст. 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

В ході судового розгляду справи не було встановлено обставин, передбачених ст. ст. 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які б виключали прийняття судом рішення про примусове видворення відповідача, про що підтвердив останній в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також беручи до уваги, що відповідач не має дозволів на право перебування на території України, що є підставою для прийняття судом рішення про примусове видворення відповідача за межі України.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 256 КАС України, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання постанови про примусове видворення відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183-7 КАС України, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень: затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

У судовому засіданні, враховуючи надані пояснення, встановлено, що наявні підстави вважати, що відповідач не має документа, що дає право на виїзд з України, не відновив втрачені документи без поважних причин протягом тривалого часу, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а тому суд прийшов до висновку, що позов в частині затримання та поміщення громадянина в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи це в постанові звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Зважаючи на викладена та керуючись ст.ст. 23-25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 18, 162, 183-5, 256, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов Києво-Святошинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області задовольнити.

Примусово видворити з України громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 Скандар огли, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Затримати та помістити громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 Скандар огли, ІНФОРМАЦІЯ_1, в Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, (15044 Чернігівська область, Ріпкинський район, с. Росудів, вул. Лісна, 5) до моменту виконання рішення суду про його примусове видворення.

Допустити негайне виконання постанови суду.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Києво-Святошинського районного суду Київської області апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя