Справа № 802/1629/16-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1629/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Крапівницька Н.Л.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

20 грудня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

представника апелянта: ОСОБА_2

позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконним та скасувння наказу, рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2016 року арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) ОСОБА_3 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконним та скасування наказу, рішення, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, особа, яка не брала участь у справі товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та за обставин викладених в ній просив суд задовольнити її, а постанову суду першої інстанції скасувати.

Позивач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила суд залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились, про причини своєї неявки суд не повідомили. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь представників відповідачів у судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_3 є арбітражним керуючим, що підтверджується свідоцтвом про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за №190 від 12.02.2013 року.

Постановою Господарського суду Вінницької області від 03.07.2014 року ФОП ОСОБА_4 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_3

Згідно з ухвалами Господарського суду Вінницької області у справі №902/177/13-г від 07.12.2015 року, 29.12.2015 року, 23.02.2016 року, 16.03.2016 року, 07.04.2016 року, 18.05.2016 року, 14.06.2016 року, 05.07.2016 року, 20.07.2016 року, 12.10.2016 року продовжувався строк ліквідаційної процедури ФОП ОСОБА_4 та повноваження арбітражного керуючого (ліквідатора) до дати наступного судового засідання (том 2, а. с. 52-67, 70-71).

З 13 по 15 червня 2016 року головним спеціалістом сектору з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_5 на підставі скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний Банк "Надра" ОСОБА_6 від 11.04.2016 року №1-4-4256 та доручення Міністерства юстиції України від 29.04.2016 року №709/11890-0-33-16/9.5, проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_3 під час виконання повноважень ліквідатора у справі № 902/177/13-г про банкрутство ФОП ОСОБА_4, за результатами вказаної перевірки складено Довідку від 15.06.2016 року №22/1.

Листом від 17.06.2016 року №01-07/13 арбітражним керуючим ОСОБА_3 надано заперечення на Довідку від 15.06.2016 року №22/1, а листом від 18.06.2016 року №01-07/14 також інформацію про усунення порушень до Довідки від 15.06.2016 року №22/1.

На виконання доручення Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України від 22.06.2016 року №9.4-32/1266 Головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській області до Міністерства юстиції України 29.06.2016 року надіслано довідку, складену за результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_3, з усіма документами, на які є посилання у довідці, поясненнями, зауваженнями, запереченнями та документами, наданими арбітражним керуючим, для проведення її аналізу.

Листом від 29.06.2016 року №2.4-11/5/20146/120 відповідач повідомив арбітражного керуючого про надсилання вказаних документів до Міністерства юстиції України.

29.07.2016 року за вх. №8970/5/2.4/2016 на адресу Головного територіального управління юстиції у Житомирській області надійшов висновок Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України щодо відповідності законодавству довідки про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 18.07.2016 року, зі змісту якого вбачається, що комісією при організації та проведенні перевірки досліджено всі питання, які викладено у скарзі, а довідка складена Головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській області, відповідає законодавству з питань банкрутства.

В подальшому, Головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській області складено акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 02.07.2016 року №22/2, яким визначено порушення, аналогічні тим, що були наведені у Довідці від 15.06.2016 року №22/1.

Листом від 05.08.2016 року №2.4-11/5/2016/141 до Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України відповідачем надіслано пропозицію щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності арбітражного керуючого ОСОБА_3, а також акт перевірки та документи, які є невід'ємною часиною акту. При цьому, у вказаному листі звернуто увагу на те, що під час складання акту перевірки від 02.08.2016 року №22/2 комісією було допущено описку у назві документу, а саме замість 02.08.2016 року зазначено 02.07.2016 року.

Не погоджуючись з діями Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо складання висновків акту перевірки, арбітражний керуючий ОСОБА_3 звернулась до адміністративного суду з позовом, у якому просить визнати протиправними дії відповідача, які полягали у складанні висновків щодо наявності у діях позивача порушень під час виконання повноважень ліквідатора у справі №902/177/13-г про банкрутство ФОП ОСОБА_4, викладених в акті позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 02.07.2016 року №22/2.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості застосування до позивача дисциплінарного стягнення оформленого протоколом №51/09/16 в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України №2343-XII "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 року №1284/5, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 03.07.2013 року за №1113/23645, затверджено Порядок контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі Порядок № 1284/5).

Відповідно до п. 1.3 цього Порядку контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) здійснюють Міністерство юстиції України як державний орган з питань банкрутства та за дорученням Мін'юсту України головні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства.

Згідно з п. 2.3 Порядку №1284/5 здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих складається з таких етапів: проведення перевірки; складання довідки про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого; надання арбітражним керуючим комісії заперечень щодо Довідки та (або) усунення зазначених у Довідці порушень; складення акта перевірки з урахуванням Довідки, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень.

Відповідальність арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) передбачена ст. 107 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у якій зазначено, що арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть за свої дії та заподіяну третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом. Арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом. Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення. Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Порядок накладення на арбітражних керуючих дисциплінарних стягнень за результатами заходів контролю також визначено розділом VII Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів)

Згідно з п. 7.1. Порядку підставами для накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення є: встановлення факту подання арбітражним керуючим у документах, які подаються для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого, неправдивих відомостей; вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю; відмова арбітражного керуючого в проведенні перевірки; грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута); встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства України, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади; винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень.

Дисциплінарними стягненнями, відповідно до п. 7.4. Порядку, що накладаються на арбітражного керуючого, є: попередження; позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення може бути прийняте Дисциплінарною комісією протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення (пункт 7.5. Порядку).

Отже, у разі притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності на нього накладається дисциплінарне стягнення. Метою притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності є його покарання за винне невиконання або неналежне виконання обов'язків арбітражного керуючого.

Відповідно до Розділу 6 Порядку № 1284/5, у разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, орган контролю обов'язково зазначає про це в акті перевірки.

Варто також відзначити, що поняття грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута), Порядком №1284/5 не визначено, що свідчить про необхідність оцінки допущеного порушення під час розгляду подання Дисциплінарною комісією на засіданні, з урахуванням обставин матеріалів та пояснень осіб, які беруть участь у засіданні, у тому числі арбітражного керуючого.

Водночас, на думку колегії суддів, у довідці про результати позапланової перевірки діяльності позивача від 15.06.2016 року №22/1, якою встановлено порушення та в акті перевірки від 02.08.2016 року №22/2 не міститься висновок щодо наявності в діях арбітражного керуючого ОСОБА_3 фактів грубого порушення вимог законодавства.

Разом з тим, Порядок утворення при Міністерстві юстиції України (далі - Мін'юст) як державному органі з питань банкрутства Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), її завдання, функції та порядок діяльності визначено Положенням про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 11.01.2013 року №81/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2013 р. за № 112/22644 (надалі - Положення № 81/5).

Відповідно до п. 24 Положення №81/5 під час визначення виду дисциплінарного стягнення Комісія повинна враховувати ступінь вини арбітражного керуючого, тяжкість вчиненого ним проступку, а також, чи застосовувалися раніше до нього дисциплінарні стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що до позивача раніше не застосовувались дисциплінарні стягнення.

Враховуючи вказане, у Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) не було законодавчо обґрунтованих підстав для прийняття рішення про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, що свідчить про протиправність оскаржуваного Наказу Міністерства юстиції України від 03.10.2016 року №2849/5 Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_3

Відповідно до п. 1 Наказу №2849/5 анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №190 від 12.02.2013р., видане ОСОБА_3

Відповідно до п.2 Наказу №2849/5 Департаменту з питань судової роботи та банкрутства доручено забезпечити внести запис про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) до Єдиного реєстру арбітражних керуючих керуючого (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Абзац 3 п.1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 2 липня 2014 р. № 228 Міністерство юстиції України є державним органом з питань банкрутства.

Згідно до ч. ч.1, 2 ст.113 Закону №2343-ХІІ у разі наявності підстав для позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарна комісія вносить державному органу з питань банкрутства відповідне подання. Державний орган з питань банкрутства приймає рішення про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та вносить до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

У разі припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) він виключається з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, а його свідоцтво анулюється.

Відповідно до п. 10. Положення про Міністерство юстиції України, Мінюст у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, здійснює організацію і контроль за їх виконанням.

Відтак, застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) не можна визнати таким, що ґрунтується на встановлених фактах, враховує ступінь вини арбітражного керуючого та вчинених ним дій.

Стосовно посилання апелянта на порушення позивачем законодавства під час виконання повноважень розпорядника майна ПАТ "Браїлівське", колегія суддів відзначає наступне.

Так, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 26 травня 2016 року по справі № 802/625/16-а визнано протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо складання висновків щодо наявності порушень під час виконання повноважень розпорядника майна у справі № 902/536/15 про банкрутство ПАТ "Браїлівське" арбітражного керуючого ОСОБА_3, викладені у акті позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 25.04.2016 № 23/16, та які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень.

В ході розгляду вказаної справи Вінницьким окружним адміністративним судом було надано оцінку тим порушенням, про які зазначає апелянт, та спростовано їх.

Крім того, апелянт помилково зазначає про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_3, дисциплінарного стягнення у вигляді попередження, оскільки судом встановлено, що за результатами позапланової невиїзної перевірки Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області за скаргою ТОВ "Станіславьска торгова компанія" дисциплінарної комісією було відхилено подання про накладення дисциплінарного стягнення на арбітражного керуючого ОСОБА_3 за недостатністю підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Тому, судом першої інстанції належним чином встановлено, що до арбітражного керуючого ОСОБА_3 дисциплінарні стягнення раніше не застосовувались.

Отже, з огляду на вказане, колегія суддів не вбачає ознак порушення прав ТОВ "Станіславська торгова компанія" при прийнятті постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року. Відтак, подання апеляційної скарги на зазначене рішення суду першої інстанції свідчить про зловживання апелянтом своїми правами.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість застосування до позивача дисциплінарного стягнення оформленого протоколом №51/09/16 в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення. Відтак, суд першої інстанції правомірно зобовязав Міністерство юстиції України внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України інформацію про відновлення ОСОБА_3 дії свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №190 від 12.02.2013 року.

У пункті 53 Рішення по справі "Федорченко та Лозенко проти України" (заява №387/03), Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом"; тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

В процесі судового розгляду спору на підтвердження обґрунтованості порушення їх прав при прийнятті спірного рішення суду першої інстанції, товариством з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" не наведено суду жодних аргументів, які б відповідали зазначеним вище критеріям доведення "поза розумними сумнівом", та не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своєї позиції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 23 грудня 2016 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8