Справа № 522/11176/15-а
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/246/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2016 року Приморський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.

при секретарі Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради, Адміністративної комісії виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання неправомірними та незаконними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду 2.06.2015 року з позовом до Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради, Адміністративної комісії виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання неправомірними та незаконними дії інспектора відділу контролю за екологічною безпекою та скасування постанови про адміністративне правопорушення. Позивач з урахуванням уточнень просить визнати незаконними дії інспектора відділу по контролю за екологічною безпекою Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради ОСОБА_2 по притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП в складанні протоколу №0011564 від 02.03.2015 року та постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Одеської міської ради №451 від 30.03.2015 року складеною головою адмінкомісією ОСОБА_3 та секретарем комісії ОСОБА_4 по притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП про накладення адміністративного штрафу в розмірі 1700 грн. скасувати.

У судовому засіданні представник позивача надав пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви. Позовні вимоги просить задовольнити повністю.

Представники відповідачів позов не визнали та пояснила, що постанова була винесена на підставі наявних в матеріалах справи доказах та просили в задоволені позову відмовити, посилаючись на свої заперечення, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 01 березня 2015 року представником Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради був складений протокол №001564 серія омр-ДМБ про адміністративне правопорушення ОСОБА_5, який займає посаду керівника громадської організації «Самоохоронна гаражна стоянка «Суворовська», за ст. 152 КУпАП за незадовільний санітарний стан прилеглої території, накопичення побутового та будівельного сміття що є порушенням правил благоустрою м. Одеси.

Діючим законодавством за порушення зазначених Правил передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.152 Кодексу України про адміністративне правопорушення Порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою території населених пунктів.

30 березня 2015 року постановою адмінкомісії виконавчого комітету Одеської міської ради №451 про адміністративне правопорушення, відповідно п.6.4.9. «Правил благоустрою території м. Одеси затверджених Рішення ОМР №1631-У1 від 23.12.2011р, на ОСОБА_1, який займає посаду керівника громадської організації «Самоохоронна гаражна стоянка «Суворовська» накладений штраф у розмірі 1700 грн., що передбачено ст. 152 КУпАП «Порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів».

Відповідно до статті 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 є керівник громадської організації гаражної стоянки «Суворовська». Згідно Статуту організації, головна мета організації - це збереження особистого майна у вигляді особистих автомобілів членів організації.

Порядок отримання дозволу на розміщення металевих гаражів за адресою: м. Одеса вул. Мелітопольська, 19 надавалась автовласникам виключно за рішеннями виконавчого комітету Суворовського району м. Одеси, по кожному особистому зверненню громадян, що проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіями таких рішень, які містяться в матеріалах справи.

При державній реєстрації організації «Суворовська», ОСОБА_1М зареєстрував її на свою домашню адресу, а саме м. Одеса, вул. Мелітопольська 46, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію, яке міститься в матеріалах справи.

Судом встановлено, що у організації відсутні будь які договори про передачу земельної ділянки в користування або довготермінову оренду, що підтверджується листом Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради №452-11-01-09 від 22.03.2012 року, в якому зазначено, що рішень про відвід земельної ділянки розташованого за адресою м. Одеса вул. Кишинівська удовж залізної дороги, обласній раді Добровільної організації «Автолюбитель УСРСР» не виявлено.

На момент створення організації з 1999 року і до теперішнього часу, організації земля не надавалась.

ГО «Суворовська» не сплачує земельний податок.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.12.2012 року провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито, за відсутністю в діях останнього складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163 КУпАП.

Суд зауважує, що постанова Суворовського районного суду м. Одеси від 14.12.2012 року мотивована, тим, що ДПІ у Суворовському районі м. Одеси не надано жодного підтвердження щодо передачі земельної ділянки саме «СГС «Суворовська», що і стало підставою для закриття провадження у справі.

Таким чином суду не надано належних та допустимих доказів, щодо знаходження прилеглої земельної ділянки, на якій було виявлено сміття, у власності чи користування гаражної стоянки «Суворовська».

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Вимога щодо встановлення особи правопорушника та обовязковість наявності його вини у скоєнні ним правопорушення передбачено також ч.2 ст. 33 КУпАП, відповідно до якої при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних та юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги

Згідно ч. 6 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Відповідно ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ці обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до вимог статті 293 КУпАП і роз'яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов'язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та повноважний згідно з вимогами п.3 ч.1 ст. 293 КУпАП скасувати постанову і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У спірних правовідносинах відповідачем було порушено принцип обґрунтованості рішення субєкта владних повноважень, так як не було всебічно, повно і обєктивно зясовано обставин справи, та не вирішено її в точній відповідності з законом.

Враховуючи ту обставину, що відповідач не виконав покладеного на нього обовязку доказування правомірності свого рішення, суд дійшов висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 152 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 293 КУпАП, суд, як орган, що розглядає адміністративний позов (скаргу або протест) на постанову по справі про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і аргументованість винесеної постанови, прийшов до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача підлягає скасуванню, а провадження - закриттю

Керуючись ст.ст. 158 -163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову адміністративної комісії Виконавчого комітету Одеської міської ради по справі про адміністративне правопорушення № 451 від 30 березня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП.

Закрити провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП.

В задоволені решти вимог відмовити

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду, через Приморський районний суд міста ОСОБА_4, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя

Приморського районного

суду міста ОСОБА_6 Чернявська

15.12.2016