Справа № 822/1274/16
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1274/16

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

21 грудня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Смілянця Е. С. Залімського І. Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" ОСОБА_3 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_4 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за банківськими вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору від 27.05.2014 року за № 4169 банківського вкладу (депозиту) "8 років разом on-line" у гривнях та по договору від 23.04.2014 року за № 001-22500-230414 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у євро, укладеними між ОСОБА_4, та публічним акціонерним товариством "Дельта банк".

Відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 23 квітня 2014 року між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у євро № 001-22500-230414.

Згідно п. 1.2 Договору сума вкладу складає 100 000 євро, строк дії договору по 28 квітня 2015 року (п. 1.3 Договору) з процентною ставкою 7,5 процентів річних (п. 1.4 Договору), які виплачуються щомісячно шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника (п. 1.9 Договору).

23 квітня 2014 року між позивачем та ПАТ "Дельта Банк" також укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 001-22500-230414 від 23 квітня 2014 року банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у євро, згідно якої процентна ставка збільшилася до 10,25 процентів річних.

Також встановлено, що 27 травня 2014 року між позивачем та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір банківського вкладу (депозиту) "8 років разом on-line" у гривнях № 4169.

Згідно п. 1.2 Договору сума вкладу складає 1 165 000 грн., строк дії договору по 01 червня 2015 року (п. 1.3 Договору) з процентною ставкою 24,5 процентів річних (п. 1.4 Договору), які виплачуються щомісячно шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника (п. 1.9 Договору).

27 травня 2014 року, між позивачем та ПАТ "Дельта Банк" також укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 4169 від 27 травня 2014 року банківського вкладу (депозиту) "8 років разом on-line" у гривнях, згідно якої процентна ставка збільшилася до 25,5 процентів річних.

02 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України за № 150 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року за № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк". Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" призначено ОСОБА_3

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 71 від 08.04.2015 року тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта Банк" запроваджено на шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 147 від 03.08.2015 року строк здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" продовжено по 02 жовтня 2015 року включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 року № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 року № 181 "Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" ОСОБА_3, з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно.

У зв`язку з неотриманням коштів за вкладом за рахунок Фонду в межах гарантованої суми відшкодування, не включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунку Фонду, позивач звернувся до суду.

Надавши правову оцінку обставинам справи, проаналізувавши законодавство, норми якого регулюють спірні правовідносини, оцінивши докази в їх сукупності, колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову та вважає їх обґрунтованими.

Так, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року № 4452-VІ (далі Закон № 4452-VІ) та врегульовані нормами Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 07.09.2012 року за № 1548/21860 (далі Положення) встановлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 4452-VІ, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VІ визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. ОСОБА_1 граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Зідно з ч.ч. 1-3 ст. 27 Закону № 4452-VІ, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Разом з тим, уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Отже, наведені норми законодавства забезпечують права і інтереси осіб щодо забезпечення гарантованого Законом № 4452-VІ відшкодування коштів лише вкладників банку за їх вкладами.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону №4452-VІ вклад кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник фізична особа (крім фізичних осіб суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (пункт 4 частини 1 статті 2 Закону №4452-VІ).

В силу п. 7 ч. 4 Закону № 4452-VІ, (чинної на час виникнення спірних правовідносин), Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не відшкодовує кошти у разі розміщення на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілегії.

За правилами ч. 2 ст. 1058 ЦК України "договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором".

Положеннями ч.ч. 1,2 ст. 633 ЦК України визначено, що "публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги".

При цьому умови публічного договору, які суперечать ч. 2 цієї статті та правилам, обов'язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними (ч. 6 ст. 633 ЦК).

Пропозиція банку укласти договір на однакових для всіх умовах є публічною офертою, а сам договір є договором приєднання. Публічна оферта - це адресована невизначеному колу осіб пропозиція, яка містить усі істотні умови договору, з якого вбачається воля оферента укласти договір на зазначених у пропозиції умовах з кожним, хто відгукнеться.

Якщо особа може скористатися спеціальною, публічною, розрахованою на необмежене коло осіб пропозицією банку, яка не змінюється під цю особу, то депозитний договір є таким, що укладений на звичайних умовах. Тому вклади, розміщені в рамках проведення банком спеціальних пропозицій (акції, бонуси), не можна віднести до таких, які розміщені на індивідуальних, більш вигідних умовах, якщо такі пропозиції були розраховані на широке необмежене коло осіб і будь-хто міг скористатися ними.

Таким чином, умови договору банківського вкладу повинні бути однаковими для всіх вкладників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно, до осіб, які мають надані законом пільги, банк може застосувати більш сприятливі договірні умови, аніж до інших вкладників, і особа має усвідомлювати, що при наявності таких пільг, банком до неї застосовані саме такі (більш сприятливі) умови.

Вкладом, розміщеним на індивідуальній основі, або на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, може вважатися тільки той вклад, який запропонований особі на підставі, зокрема, окремих документальних рішень уповноважених осіб банку, що, як правило, відображається в тексті договору.

Зі змісту додаткової угоди № 1 до Договору № 001-22500-230414 від 23 квітня 2014 року банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у євро та додаткової угоди № 1 до Договору № 4169 від 27 травня 2014 року банківського вкладу (депозиту) "8 років разом on-line" у гривнях встановлено, що сторони домовились доповнити ст. 2 Договорів п. 2.10 та викласти його в наступній редакції: "Підписанням цього Договору вкладник підтверджує своє розуміння та ознайомлення з тим, що у випадку встановлення розміру процентної ставки за вкладом на індивідуальних умовах або отримання інших фінансових привілеїв від банку за цим Договором, передання банку в заставу майнових прав вимоги вкладу для забезпечення зобов`язань перед банком як вкладника, так і будь-яких інших третіх осіб, що виникають на підставі інших правочинів, укладених між банком та вкладником/будь-якими іншими третіми особами, а також у випадку настання інших законодавчо передбачених обставин, за наявності яких Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не здійснюється відшкодування коштів за вкладом, гарантії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не поширюватимуться на відшкодування коштів за вкладом відповідно до цього Договору".

Однак, у п. 1.4 додаткової угоди № 1 від 23.04.2014 року та додаткової угоди № 1 від 27.05.2014 року, не зазначено, що саме процентна ставка на суму вкладу, що становить 10,25 процентів річних укладається на індивідуальних умовах, та в п. 1.4 додаткової угоди № 1 від 27.05.2014 року також не зазначено, що саме процентна ставка на суму вкладу, що становить 25,5 процентів річних укладається на індивідуальних умовах.

Також, в текстах додаткових угод відсутні будь-які посилання на те, що дані додаткові угоди укладені на підставі рішення уповноважених осіб банку щодо погодження індивідуальних умов для позивача.

Крім того, посилання відповідача на службові записки від 17.04.2014 року та від 27.05.2014 року, як на підтвердження погодження індивідуальних умов для позивача, суд першої інстанції вірно не взяв до уваги, оскільки службові записки подаються на погодження лише після звернення позивача із заявою про встановлення розміру процентної ставки на індивідуальних умовах, проте доказів таких звернень позивача, відповідачем не надано.

Отже, відповідачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження укладення позивачем додаткової угоди № 1 від 23.04.2014 року та додаткової угоди № 1 від 27.05.2014 року саме на індивідуальних умовах.

Слід зауважити, що аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 02 листопада 2016 року по справі К/800/5113/16.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 22 грудня 2016 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6