Справа № 357/9387/16-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/9387/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Цуранов А.Ю.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 грудня 2016 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Канівець К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду із адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Міністерства внутрішніх справ України, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив

- залишити позовні вимоги щодо Міністерства внутрішніх справ України без розгляду;

- визнати протиправною відмову Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, викладену в листі №29/С-479 від 29.07.2016 у проведені позивачу виплати одноразової грошової допомоги;

- визнати протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України у 15-денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту) позивача від 13.07.2016 висновку щодо можливості проведення одноразової грошової допомоги разом з підтверджуючими документами;

- зобов'язати Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо можливості проведення одноразової грошової допомоги позивачу згідно заяви (рапорту) від 13.07.2016 у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2016 року позов ОСОБА_2 в частині вимог до Міністерства внутрішніх справ України залишено без розгляду.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2016 року позов задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, викладену у листі від 29.07.2016 №29/С-479 щодо проведення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 Визнано протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 на підставі «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015. 3обов'язано Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо можливості проведення грошової допомоги ОСОБА_2 згідно заяви (рапорту) від 13.07.2016 у відповідності до «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги адміністративного позову в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповного з'ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Відповідно до положень статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 198, пункту 4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 відповідно до записів в трудовій книжці з 15.08.1995 по 06.11.2015 проходив службу в Головному управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області. З 07.11.2015 по 21.01.2016 позивач проходив службу у Національній поліції.

Згідно свідоцтва про хворобу № 34/З від 21.01.2016 в військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Київській області», ОСОБА_2 встановлено діагноз захворювання, пов'язаного з виконанням службових обов'язків.

Крім того, отримання позивачем травми під час виконання службових обов'язків також підтверджується актом розслідування нещасного випадку від 06.06.2012 форми Н-5, актом про нещасний випадок № 7 форми Н-1 та висновком службового розслідування від 04.07.2012.

Відповідно до акту огляду МСЕК від 13.04.2016 серії АВ № 0451316, ОСОБА_2 встановлена ІІ група інвалідності внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків.

ОСОБА_2 13.07.2016 звернувся до Головного управління МВС України в Київській області із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Листом № 29/С-479 від 29.07.2016 заступником голови Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області було повідомлено ОСОБА_2, з посиланням на лист Департаменту фінансово-облікової політики МВС України № 15/2-1589 від 29.04.2016, що виплата та призначення одноразової грошової допомоги працівникам поліції проводиться за останнім місцем служби поліцейського.

Вважаючи зазначені дії Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області протиправними, позивач звернувся із даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги дійшов висновку про протиправність дій Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, що виразилась у неподанні до Міністерства внутрішніх справ України висновку щодо можливості виплати позивачу одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності та зобов'язанні здійснити зазначені дії.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, яка виразилась у неподанні до Міністерства внутрішніх справ України висновку щодо можливості виплати позивачу одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності та зобов'язанні здійснити зазначені дії з огляду на наступне.

Положеннями пункту 5 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VІІІ, визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Водночас відповідно до пункту 15 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Так, порядок виплати одноразової грошової допомоги до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» було врегульовано нормами статті 23 Закону України «Про міліцію» та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції»від 21 жовтня 2015 року № 850 (далі - Порядок №850).

Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (далі - Порядок №850) грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи (пункт 3 зазначеного Порядку).

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги є у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пункту 7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Водночас на момент виникнення спірних правовідносин, з метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, наказом Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11.01.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України №163/28293 від 29.01.2016 було затверджено «Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського» (далі - Порядок №4).

Згідно з пунктом 3 розділу III зазначеного Порядку №4 заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку №4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу:

1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності;

2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Тобто як положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» так і наказом Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11.01.2016 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського» визначено, що для отримання одноразової грошової допомоги, у разі встановлення групи інвалідності заява про її отримання має бути подана працівником за останнім місцем служби.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_2 заяву (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги та відповідні документи подав до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області (а.с.21).

Водночас як вірно встановлено судом першої інстанції, підтверджено матеріалами справи та записами в трудовій книжці, останнім місцем роботи ОСОБА_2 було Головне управління Національної поліції України у Київській області (а.с.7).

В свою чергу листом від 29.07.2015 №29/С-479 за підписом заступника голови ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області Стаховського І.Ф. позивачу було повідомлено, що виплата та призначення одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності проводиться за останнім місцем служби поліцейського (а.с.23), що кореспондується з вищезазначеними нормами Порядку №850 та Порядку №4.

З огляду на зазначене, відповідачем не заперечується право позивача на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності.

Разом з цим, аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що позивачем було порушено порядок подання заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності.

Посилання позивача на ту обставину, що національна поліція не має сплачувати одноразову грошову допомогу, про що свідчить відповідь Головного управління Національної поліції України в Київській області №29/С-698 від 09.11.2016 (а.с. 96), а натомість Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області є належним платником такої допомоги, суд не приймає до уваги оскільки як Порядком №4 так і Порядком №850 передбачено, що одноразова грошова допомога у разі встановлення інвалідності проводиться за останнім місцем служби поліцейського, тобто належним платником є останній роботодавець ОСОБА_2 - Головне управління Національної поліції України в Київській області.

Крім того твердження позивача, що відповідно до Порядку №850 він правомірно звернувся з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, є помилковим, оскільки зазначений Порядок також передбачає подання такої заяви працівником за місцем служби. Також необхідно зазначити, що зазначений Порядок був прийнятий на виконання Закону України «Про міліцію», який втратив чинність.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що в даному випадку позивачем не було дотримано порядку подання зазначеної заяви для виплати та призначення одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності, оскільки така заява мала бути подана за його останнім місцем роботи, тобто до Головного управління Національної поліції України у Київській області.

А тому постанова суду першої інстанції має бути скасована з постановленням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області - задовольнити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2016 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити .

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови виготовлено 22 грудня 2016 року.

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Межевич М.В.

Сорочко Є.О.