Справа № 809/1880/16
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"23" грудня 2016 р. Справа № 809/1880/16

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Григорук О.Б., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Галицької виправної колонії №128 Управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області про стягнення грошової компенсації за речове майно в сумі 8446,83 грн., -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Галицької виправної колонії №128 Управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області про стягнення грошової компенсації за речове майно в сумі 8446,83 грн.

При вирішенні питання відкриття провадження у справі, а також відповідності позовної заяви вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, судом встановлено наступне.

Частиною 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позовною вимогою є - стягнення грошової компенсації за неотримане речове майно в сумі 8446,83 грн.

Оскільки, компенсація за неотримане речове майно є окремим самостійним видом забезпечення, що здійснюється за порядком, встановленим Кабінетом Міністрів України і не відноситься до грошового забезпечення, пільги щодо сплати судового збору, передбачені пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на заявлену позивачем вимогу щодо стягнення грошової компенсації за неотримане речове майно в сумі 8446,83 грн., оскільки ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати та мають компенсаторний характер, а отже вказана вимога є вимогою майнового характеру, щодо якої сплачується судовий збір.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Положенням пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, жодного документу про сплату судового збору за подання до адміністративного суду даної позовної заяви, позивачем суду не надано.

Разом з цим, відповідно до пункту 5 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причини пропуску строку звернення до суду поважними).

Зясовуючи, достатність підстав для визнання причини пропуску строку звернення до суду поважними судом встановлено наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно частини 1 статті 103 Кодексу адміністративного судочинства України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Також слід зазначити, що оскільки, компенсація за неотримане речове майно є окремим самостійним видом забезпечення, що здійснюється за порядком, встановленим Кабінетом Міністрів України і не відноситься до грошового забезпечення, то на вказане не поширюються норми частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, якою передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Отже, ОСОБА_1 пропущено строк звернення до адміністративного суду, встановлений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки перебіг процесуального строку по даній справі почався з моменту ознайомлення з наказом №80о/с від 07.12.2015.

Суд звертає увагу на передбачені статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України, наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, згідно вимог якої адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 не вказано у позовній заяві про обставини, які перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до суду, не наведено причин неможливості звернення із таким позовом раніше та не надано суду матеріалів, які вказували б на поважність причин пропуску строку звернення до суду.

У відповідності до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Таким чином, оскільки позивачем не надано доказів справляння судового збору за подання до суду даної позовної заяви та не наведено причин пропуску строку звернення до суду, що свідчить про те, що позовна заява не відповідає вимогам встановленим статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України, та є підставою для залишення її без руху, суд вважає за потрібне запропонувати позивачу усунути вказані недоліки шляхом надання суду відповідного документа.

Водночас, оскільки, ОСОБА_1 подано адміністративний позов після закінчення строків, встановлених законодавством та не наведено підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними і таких підстав не вбачається із позовної заяви та доданих до неї матеріалів, суд вважає за необхідне запропонувати позивачу на стадії вирішення питання про відкриття провадження в даній адміністративній справі, навести обставини, які перешкоджали своєчасно звернутися до суду, причини неможливості звернення із таким позовом раніше та матеріали, які вказували б на поважність причин пропуску строку звернення до суду.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 108, статтями 106, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Галицької виправної колонії №128 Управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області про стягнення грошової компенсації за речове майно в сумі 8446,83 грн. - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків до 29 грудня 2016 р. та роз'яснити, що в разі не усунення недоліків у вище зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернена.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Григорук О.Б.