Справа № 813/3604/16
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року справа № 813/3604/16

Львівський окружний адміністративний суд

в складі головуючої cудді Потабенко В.А.,

за участю секретаря судового засідання Василько А.В.,

за участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, згідно довіреності,

від відповідача ОСОБА_2, згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Дрогобицької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3, позивач) звернулася з позовом до Дрогобицької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі Дрогобицька ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № 71020-13 від 14.07.2016 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що Дрогобицькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області було протиправно винесено податкове повідомлення рішення форми "Ф" від 14.07.2016 року, яким позивачу було визначено суму податкового зобов'язання за платежем "транспортний податок з фізичних осіб" в сумі 25000,00 грн. Позивач стверджує, що нарахування йому податкового зобов'язання за 2015 рік не відповідає положенням Податкового кодексу України, адже рішення місцевої ради про введення на територію міста цього податку було оприлюднене лише 18.06.2015 року. Крім того, належний їй автомобіль не є об'єктом оподаткування транспортним податком в розумінні ст.267 Податкового кодексу України. Враховуючи наведене, позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення рішення протиправним, у зв'язку з чим просить його скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги з підстав, що викладені у позовній заяві та додаткових поясненнях, підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила. Свою позицію висвітлила у письмових запереченнях на адміністративний позов від 17.11.2016 року, суть яких зводиться до наступного. З 01.01.2015 року набрали чинності зміни до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів щодо податкової реформи. Так, у відповідності до ст. 267 Податкового кодексу України, було введено новий транспортний податок з громадян. Станом на 01.07.2016 року об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких не минуло 5 років (включно) та середньоринкова ціна яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто вище 1033500,00 грн. Вартість автомобіля ОСОБА_3 Mercedes Benz CLS 250 CDI, 2015 року випуску, становить 1098466,73 грн., а, отже, такий підпадає під об'єкт оподаткування транспортним податком в розумінні ст. 267 Податкового кодексу України. Щодо покликання позивача на те, що оскаржене податкове повідомлення рішення було винесено відповідачем передчасно, оскільки не було оприлюднене до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, рішення органу місцевого самоврядування, то представник відповідача наголосив, що рішення Дрогобицької міської ради було прийнято більш як за рік до винесення податкового повідомлення рішення, тому таке рішення жодним чином не порушує норм чинного податкового законодавства. Отже, враховуючи те, що автомобіль позивача підпадає під дію вказаної статті, податковим органом було сформоване ОСОБА_3 податкове повідомлення рішення. Відтак, представник відповідача вважає вимоги позивача безпідставними та просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником легкового автомобіля марки Mercedes Benz CLS 250 CDI, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, об'єм двигуна 2143 куб. см., дата першої реєстрації 17.11.2015 року. Вказане підтверджується наявною у справі копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХT 579037.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" № 71-VIII від 28.12.2014 були прийняті зміни до Податкового кодексу України, які набрали чинності з 01.01.2015 року, зокрема, введено новий транспортний податок.

18.06.2015 року Дрогобицькою міською радою Львівської області було прийнято рішення № 1629 "Про затвердження Положення про нарахування та сплату місцевих податків та зборів", яким встановлено на території міста Дрогобича місцеві податки і збори, зокрема, транспортний податок.

У зв'язку з віднесенням податковим органом транспортного засобу позивача до таких, що підпадають під дію рішення Дрогобицької міської ради № 1629 від 18.06.2015 року, Дрогобицькою ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області було винесено на ім'я ОСОБА_3 податкове повідомлення рішення № 71020-13 від 14.07.2016 року на суму 25000,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням рішенням, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у даній справі, суд виходив з наступного.

Спірні правовідносини в даній адміністративній справі регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (далі ПК України) та іншими нормативно правовими актами.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28.12.2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким згідно зі ст. 267 Податкового кодексу України було введено новий транспортний податок.

Відповідно до п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Положення п.п. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України визначають, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Законом України від 24.12.2015 №909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" внесені зміни до Податкового кодексу України , зокрема, у частині справляння транспортного податку, які набрали чинності з 01.01.2016 року.

Одним із основних елементів податку є об'єкт оподаткування.

Так, об'єктом оподаткування згідно Податкового кодексу України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом №909-VIII) стали легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Кодексу).

Виходячи з наведеного, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1033500,00 грн., та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів визначається на підставі Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 66 від 19.02.2016 року.

Так, згідно вказаної Методики, з метою віднесення транспортних засобів до об'єктів оподаткування транспортним податком зазначено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Згідно письмових пояснень представника відповідача, при розрахунку середньоринкової вартості транспортного засобу відповідачем було взято до розрахунку такі показники:

Тип легковий автомобіль, марка Mercedes Benz, модель CLS 250 CDI, рік випуску 2015 року випуску, пробіг 25000 км (приблизно).

Вихідні дані для розрахунку: вартість нового транспортного засобу: 1818229,00 грн., строк експлуатації транспортного засобу: 1 рік, коефіцієнт за строком експлуатації: 62, коефіцієнт за середньорічним пробігом: 1,5.

Отже, за розрахунками податкового органу, середньоринкова вартість транспортного засобу позивача становить: 1098466,73 грн.

На підставі вказаної вартості, податковим органом було віднесено транспортний засіб позивача до об'єктів оподаткування транспортним податком та було винесено на ім'я ОСОБА_3 податкове повідомлення рішення.

Тип, марка, модель та рік випуску, які бралися до уваги під час проведення розрахунку підтверджуються наявною у справі копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Однак, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь які докази, які б підтверджували кілометраж пробігу автомобіля.

Представником відповідача у письмових запереченнях вказана приблизна цифра кілометрів пробігу автомобіля. Таке на переконання суду є неприпустимим, адже пробіг автомобіля є одним з елементів, що беруться до уваги при розрахунку середньоринкової вартості транспортного засобу, а, відтак, і є підставою для віднесення чи не віднесення транспортного засобу до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Отже, підсумовуючи наведене, суд констатує відсутність в матеріалах справи будь яких доказів, які б свідчили про те, що транспортний засіб, який належить на праві власності позивачу станом на 1 січня 2016 року мав вартість більшу, ніж 1033500,00 грн., і, звідси, - правомірно був віднесений до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Судом не береться до уваги твердження представника відповідача про відсутність у Дрогобицькій ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області інформації про пробіг транспортного засобу ОСОБА_3 як безпідставне.

Відтак, суд зазначає, що Дрогобицькою ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області безпідставно було винесено на ім'я ОСОБА_3 податкове повідомлення рішення № 71020-13 від 14.07.2016 року, яким позивачу було визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25000,00 грн.

У спірних правовідносинах суд також застосує рішення Європейського суду з прав людини у справах "Серков проти України" (заява №39766/05), "Щокін проти України" (заяви №23759/03 та №37943/06), які відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами як джерела права.

Цими рішеннями було встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки органи держаної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов'язань зі сплати податку.

Отже, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правила про прийняття рішення на користь платників податків при існуванні неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов'язків такого платника, суд дійшов переконання про протиправність визначення позивачу податкового зобов'язання з транспортного податку.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як свідчать матеріали справи, вказані положення відповідачем дотримані не були, що зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

В силу ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідач не довів суду правомірності винесеного щодо позивача податкового повідомлення рішення, оскільки не надав суду жодних доказів того, що транспортний засіб позивача належить до об'єктів оподаткування транспортним податком в розумінні ст. 267 Податкового кодексу України.

З урахуванням вищевикладеного та фактичних обставин справи, суд вважає, що жодних підстав для винесення на ім'я ОСОБА_4 податкового повідомлення рішення у Дрогобицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області не було.

Отже, на переконання суду податкове повідомлення рішення № 71020-13 від 14.07.2016 року, яким позивачу було визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25000,00 грн., слід скасувати.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Судові витрати в сумі 551,21 грн., відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, слід стягнути в користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Дрогобицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області.

Керуючись ст. ст. 2, 7-14, 18, 19, 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати винесене Дрогобицькою обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області стосовно ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) податкове повідомлення рішення № 71020-13 від 14.07.2016 року.

Стягнути з Дрогобицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (82100, Львівська область, м. Дрогобич, вул. Шевченка, 9, ) в користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2, адреса: індекс 82100, Львівська область, м. Дрогобич, вул. Кониського, 4) 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 21 коп. сплаченого при подачі позову до суду судового збору.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186, 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 26.12.2016 року

Суддя Потабенко В.А.