Справа № 343/2264/16-а
Суддя: Монташевич С. М.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/2264/16-а
Провадження №: 2-а/0343/193/16
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої суддi ОСОБА_1,

з участю: секретаря Шикор Г. В.,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив поновити строк для подання даного позову, визнати протиправною бездіяльність управління соціального захисту населення Долинської РДА в Івано-Франківській області щодо нарахування йому щорічної разової допомоги до 5 травня у розмірі встановленому ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік та зобовязати відповідача нарахувати й виплатити йому цю допомогу в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на момент проведених виплат, з урахуванням проведених виплат. Свої вимоги мотивує тим, що він є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 05 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, яка згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" станом на 01.05.2016 року складала 1130,00 грн. У 2016 році йому була нарахована та виплачена ця допомога в розмірі 920,00 грн., недоплата складає 4730,00 грн. Вважає дії відповідача щодо непроведення йому перерахунку цієї допомоги протиправними, тому що рішенням Конституційного суду від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" щодо викладення в іншій редакції ст. ст. 12, 13, 14 та 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Однак, всупереч зазначеним вимогам, йому була виплачена грошова допомога у 2016 році в розмірі 920,00 грн. на підставі Постанови КМУ від 02.03.2016 р. № 141. Його права було обмежено завдяки порушенню відповідачем принципу пріоритетності закону над підзаконними актами України. Оскільки відповідач відмовляється добровільно провести перерахунок, виникла необхідність звернутися в суд з даним позовом. Строк звернення до суду пропустив з поважних причин, так як про порушення своїх прав дізнався, коли отримав документальне підтвердження цього факту, а саме 29.11.2016 р.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, зіславшись на викладені у позовній заяві обставини, просила позов задовольнити.

Представник відповідача - управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації ОСОБА_3 позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Також подала заперечення на позов, в яких зазначила, що положення ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо мінімального розміру пенсії за віком не застосовуються при розрахунку розміру щорічної грошової допомоги учаснику бойових дій. Позивачу виплачено разову щорічну допомогу до 5 травня відповідно до вимог закону та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» в сумі 920,00 грн., тобто дана допомога виплачена відповідно до вимог чинного законодавства України.

Суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку, що даний позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно копії посвідчення серії УБД № 142212 від 05 жовтня 2015 року ОСОБА_4 є учасником бойових дій (а.с. 6).

Управлінням соціального захисту населення Долинської РДА Івано-Франківської області нараховано та виплачено у травні 2016 року ОСОБА_4 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік в розмірі 920,00 грн., про що свідчить копія відповіді № Д-297 від 16 листопада 2016 року (а.с. 8).

Вважаючи таку відповідь неправомірною відмовою у виплаті допомоги у повному розмірі, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Згідно з пунктом 26 розділу VІ «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року №79-VІІІ) встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 1 частини 1 постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» установлено, що в 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, за місцем їх проживання), у таких розмірах, зокрема, учасникам бойових дій 920,00 грн.

Вказані положення є чинними та не визнані Конституційним судом України неконституційними.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

У рішенні Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 зазначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відтак, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, суд приходить до переконання, що під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовуватися нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Закріплений у ст. 8 КАС України принцип верховенства права суд застосовує з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" є джерелом права в Україні.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено у рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2016 рік була нарахована та виплачена позивачеві у розмірі 920,00 грн. правомірно, відповідно до положень Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», а тому його позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання поновлення строку звернення до суду, суд виходить з тих міркувань, що позивач про порушення своїх прав дізнався у листопаді 2016 року, після отримання відмови відповідача та повідомлення про остаточний розмір призначеної йому у 2016 році одноразової грошової допомоги до 5 травня. До суду з адміністративним позовом він звернувся 08.12.2016 р, отже, строк звернення до суду пропущений ОСОБА_4 з поважних причин, тому його слід поновити.

На підставі викладеного, ч. 2 ст. 19, ст. 46, ч. 2 ст. 59 Конституції України, ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», п.26 розділу VІ «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України, рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011, постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_4 строк звернення до суду.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій відмовити у звязку з безпідставністю позовних вимог.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі але не були присутні під час проголошення постанови суду, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя: