Справа № 592/10736/16-а
Суддя: Князєв В. Б.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/409/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради, третя особа: Управління Державної казначейської служби України у м.Сумах про визнання дій неправомірними, стягнення разової грошової допомоги,-

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить суд: визнати неправомірними дії відповідача щодо виплати у 2016 році разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі, меншому ніж передбачено ст.12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; стягнути з відповідача щорічну разову грошову допомогу, як учаснику бойових дій відповідно до ст.12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням проведеної виплати в розмірі 920 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно ст.12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому, як учаснику бойових дій, щорічно до 5 травня повинна виплачуватись разова грошова допомога в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Відповідач, порушив ЗУ про виплату встановленого розміру разової соціальної грошової допомоги, чим наніс йому шкоду, яку відповідач повинен відшкодувати, в сумі 4730 грн. Він звертався до відповідача зі скаргою та просив провести перерахунок та доплату одноразової соціальної грошової допомоги відповідно до вимог ст.12 Закону №3551-ХІІ, недоплаченої до 05.05.2016 р., як учаснику бойових дій, але 11.11.2016 р. отримав відповідь-відмову. Вважає, що відповідач безпідставно посилається на підзаконні акти, що виплатити грошову допомогу до 5 травня в розмірі, вказаному у ст.12 Закону №3551-ХІІ, не мають можливості, так як міська рада є органом виконавчої влади, діє в межах повноважень, наданих державою, у звязку з чим, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача - Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи - Управління Державної казначейської служби України у м.Сумах, у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Судом встановлено, що позивач є учасником бойових дій (а.с.6), має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. В 2016 році разову грошову допомогу до 5 травня йому було виплачено в розмірі 920 грн. (а.с.5).

Як вбачається з листа № Б-849/12.02-38 від 11.11.2016 р.,- Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради, розглянувши звернення позивача, повідомив, що згідно платіжного доручення № 4035 від 11.04.2016 р. ОСОБА_2 було виплачено разову грошову у розмірі 920 грн. (а.с.5).

Згідно з ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,- щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,- фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Згідно з ч.2 ст. 4 Бюджетного кодексу України,- бюджетна система України і Державний бюджет України встановлюються виключно цим Кодексом та законом про Державний бюджет України.

Якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше, ніж у цьому Кодексі, застосовуються відповідні норми цього Кодексу.

Законом України від 28.12.2014 р. N 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, із набуттям чинності Закону України від 28.12.2014 року N 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленого ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Як зазначено у рішенні Конституційного суду України від 03.10.1997 р. у справі №18/183-97, конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах слід застосовувати положення закону з урахуванням дії закону у часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше та лишається діючою на момент протікання правовідносин.

Враховуючи, що Закон України від 28.12.2014 р. N 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» прийнятий пізніше Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», то у даному випадку, підлягають застосуванню норми Закону України від 28.12.2014 р. N 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин».

Кабінетом Міністрів України на виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України прийнято постанову від 02.03.2016 р. № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Підпунктом 2 пункту 1 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України встановлено, що у 2016 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент увязнення не виповнилося 18 років) вязням концентраційних таборів, ґетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків становить 920 грн.

Згідно зі статтею 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 р. у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Конституційний Суд України в рішенні від 25.01.2012 р. № 3-рп/2012 зазначив, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування кожного на достатній життєвий рівень. Конституційний Суд України виходить із того, що додержання конституційних принципів соціальної і правової держави, верховенства права обумовлює здійснення законодавчого регулювання суспільних відносин на засадах справедливості та розмірності з урахуванням обовязку держави забезпечувати гідні умови життя кожному громадянину України.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість її фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч.1 ст.17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Невідємною складовою здійснення правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обовязок виконання соціальної політики держави. Одним із таких органів є Кабінет Міністрів України, який згідно з п.2 ч.1 ст.20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» забезпечує проведення державної соціальної політики, соціальний захист громадян. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і та виконання Бюджетного кодексу України, закону України про Державний бюджет на відповідний рік.

За таких обстави, суд вважає, що щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2016 рік була нарахована та виплачена позивачеві у розмірі 920 грн. відповідно до положень Бюджетного кодексу України та Постанови Кабінету Міністрів України №141 від 02.03.2016 р. «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Так як позивач звільнений від сплати судових витрат, то понесені судові витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України у відповідності до положень частини 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача по виплаті позивачеві разової грошової допомоги до 5 травня в 2016 році в сумі 920 грн. здійснено відповідно до вимог діючого законодавства, тому вимоги позивача є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Керуючись Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Бюджетним кодексом України, рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 р. № 3-рп/2012, Постановою КМУ від 02.03.2016 р. №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ від 29.04.2016 року №320, ст.ст. 94, 158-163, 186 КАС України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради, третя особа: Управління Державної казначейської служби України у м.Сумах про визнання дій неправомірними, стягнення разової грошової допомоги відмовити.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя В.Б. Князєв