Справа № 813/3843/16
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року Справа № 813/3843/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Грень Н.М.,

секретар судового засідання Гавірко О.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представник відповідача не прибув,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Весотра-Львів до Городоцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, про скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Весотра-Львів до Городоцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, з вимогою: скасувати податкове повідомлення-рішення Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 10.06.2016року №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомленнярішення прийнято з порушенням норм законодавства, оскільки правильність сплати податку на додану вартість підтверджується усіма необхідними первинними документами, а висновки відповідача стосовно порушень п.185.1 ст. 185; п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами і доповненнями ТзОВ «Весотра-Львів» по взаємовідносинах з Консорціум «НОВ» Укргідроенергобуд» та завищенню податкових зобовязання за липень 2015 року на загальну суму 44715 грн. , а також порушення п.198.1, п.198.2, п 198.3 п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами і доповненнями ТзОВ «Весотра-Львів» по взаємовідносинах з ТзОВ «ІТЛ-Груп» завищенню податкового кредиту у липні 2015 року на загальну суму 42000 грн. є необґрунтованими та не підтвердженими доказами.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві. Зазначив, що Городоцькою ОДПІ була проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ «Весотра-Львів» з питань дотримання податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток із взаємовідносин з Консорціум «НВО» Укргідроенергобуд» та ТОВ «ІТЛ Груп» за липень 2015 року, за результатами якої був складений акт від 17.05.2016 року №88/2201/30665325.

Згідно акту перевірки було встановлено порушення ТОВ «Весотра-Львів» п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755 ( надалі Кодекс) із внесеними змінами та доповненнями в результаті чого завищено податкове зобовязання з податку на додану вартість на суму 44715 грн. та завищено податковий кредит з податку на додану вартість в сумі 42000 грн. за липень 2015 року.

На підставі даного акту прийнято податкове повідомлення-рішення № від 10.06.2016 року, яким зменшено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість та суму податкового кредиту на 44715 грн. та 42000 грн. відповідно.

Позивачем дане податкове повідомлення-рішення оскаржувалось в адміністративному порядку, однак рішеннями ГУ ДФС у Львівській області та ДФС України скарги позивача були залишені без задоволення.

Позивач вважає необґрунтованими висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, оскільки правомірність і відповідність цих господарських операцій діючому законодавству підтверджується відповідними первинними бухгалтерськими документами та поданими зустрічними запитами.

З огляду на вказані обставини, просить визнати податкове повідомлення-рішення протиправним та скасувати.

Представник відповідача проти позову заперечив повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях , вказує на правомірність висновків податкового органу, зроблених при проведенні перевірки, вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 10.06.2016 року винесено відповідно до вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначає, що під час проведення перевірки позивача, ним не було належним чином підтверджено факти здійснення господарських операцій із контрагентами Консорціум «НВО» Укргідроенергобуд» та ТОВ «ІТЛ Груп», що мали місце у липні 2015 року. Крім того, звертає увагу на те, що відповідно до інформації наданої листом № 9/248 від 12.03.2016 року Головного управління національної поліції у Львівській області, не зафіксовано автоматизованою системою та розпізнавання номерних знаків транспортних засобів «Відеоконтроль-Рубіж» руху транспортних засобів зазначених у трьох із семи, представлених до перевірки, товарно - транспортних накладних, а саме:

ТТН № 91 від 15.07.15 р. послуга з перевезення негабаритного вантажу транспортним засобом RENAULT BI1391AT причіп BI9369XP;

ТТН № 93 від 16.07.15 р. послуга з перевезення негабаритного вантажу транспортним засобом IVEKO AH1276HA причіп АН 8485ХХ;

ТТН № 98 від 21.07.15 р. послуга з перевезення негабаритного вантажу транспортним засобом IVEKO АР5943ВЕ причіп 06109ХА.

Це на думку представника відповідача є підтвердженням відсутності факту перевезення негабаритного вантажу позивачем його контрагенту - Консорціум «НВО» Укргідроенергобуд» та свідчить про ненадання позивачу послуг ТОВ «ІТЛ Груп» з перевезення вантажу. Просить в задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та встановив.

Відповідачем у період з 05.05.2016 року по 10.05.2016 року було проведено позапланову виїзну документальну перевірку перевірку ТОВ «Весотра-Львів» з питань дотримання податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток із взаємовідносин з Консорціум «НВО» Укргідроенергобуд» та ТОВ «ІТЛ Груп» за липень 2015 року, за результатами якої був складений акт від 17.05.2016 року №88/2201/30665325.

Згідно акту перевірки було встановлено порушення ТОВ «Весотра-Львів» п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755 із внесеними змінами та доповненнями в результаті чого завищено податкове зобовязання з податку на додану вартість на суму 44715 грн. та завищено податковий кредит з податку на додану вартість в сумі 42000 грн. за липень 2015 року.

В основу даного акту перевірки покладено дані, зазначені у вищезгаданому листі Головного управління національної поліції у Львівській області № 9/248 від 12.03.2016 р. і надані до перевірки посадовими особами ТОВ «Весотра-Львів» первинні бухгалтерські документи та податкову звітність.

На підставі даного акту прийнято податкове повідомлення-рішення № від 10.06.2016 року, яким зменшено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість на 44715 грн. та суму податкового кредиту 42000 грн. за травень 2015 року.

Первинна та повторна адміністративні скарги були залишені без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін.

Підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є висновок про відсутність господарських операцій згідно товарно-транспортних накладних від 15.07.2016 р. № 91, від 16.07.2015 р. № 93, від 21.07.2015 р. № 98 між ТОВ «Весотра-Львів» та ТзОВ «ІТЛ-Груп», що призвело до завищення податкового кредиту на суму 42000,00 гривень за вказаний в акті перевірки період і між ТОВ «Весотра-Львів» та з Консорціумом «НВО» Укргідроенергобуд», що призвело до завищення зобовязання з податку на додану вартість в сумі 44715,15 грн.

Що стосується формування зобовязання та податкового кредиту з податку на додану вартість по операціях із ТзОВ «ІТЛ-Груп» та з Консорціумом «НВО» Укргідроенергобуд» суд зазначає наступне.

В підпункті 14.1.156. пункту 14.1 статті 14 Кодексу зазначається,- податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 181 Кодексу визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 185.1 статті 185 Кодексу передбачено, що об'єктом оподаткування є, зокрема, операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

Як передбачено п. 44.1 ст. 44 Кодексу для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 Кодексу датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

П.п.198.1, 198.2 ст.198 Кодексу передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно із п. 198.3 ст.198 Кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.10 ст. 201 Кодексу).

Отже, Кодекс визначає, що обов'язковою умовою для правомірного формування платником податків податкового кредиту є податкова накладна, яка засвідчує факт придбання товарів (послуг) з метою їх подальшого використання в межах господарської діяльності.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Таким чином, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та доводів Городоцької ОДПІ про відсутність підтвердження факту здійснення господарських операцій, укладених між позивачем та його контрагентами, судом при розгляді справи підлягали з'ясуванню обставини щодо реального здійснення господарських операцій, за якими позивачем сформовано податковий кредит у травні 2015 по взаємовідносинах з ТОВ «ІТЛ-Груп» та податкове зобовязання з податку на додану вартість із Консорціумом «НВО» Укргідроенергобуд» у травні 2015 року.

Так, між ТОВ «Весотра-Львів» та ТОВ «ІТЛ_Груп» укладений договір на транспортно-експедиційне обслуговування №260413/ЛЗ від 20.04.2013 р. На підтвердження факту виконання господарських зобов'язань за вказаним договором виписано податкові, видаткові накладні, ТТН які підтверджують факти перевезення вантажу. Крім того, позивачем на підтвердження надання послуг з перевезення вантажів під час адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення було надіслано листи до Консорціума «НВО «Укргідроенергобуд» та ДП завод «Електроважмаш» виготовлювача вантажу з проханням підтвердити надання позивачем транспортно-експедиційних послуг і надати завірені копії первинних документів.

Позивачем були представлені суду договори, видаткові накладні, акти виконаних робіт, специфікації на перевезення вантажу, товарно транспортні накладні з відмітками, підписами відповідальних осіб про відпуск та отримання вантажу, печатками перевізника, вантажоотримувача ПАТ «Укргідроенерго» філія « Дирекції з будівництва Дністровської ГАЕС», документи передбачені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні » від 16.07.1999 № 996-XIV та Положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку, затверджених Міністерством фінансів України і зареєстрованих у Міністерстві юстиції України. Товарно-транспортні накладні заповнені відповідно до вимог Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерством транспорту України від 14.10.97 №363.

Судом встановлено, що у наданих позивачем копій накладних на відвантаження готової продукції, отриманих на запит від ДП завод «Електроважмаш» м. Харків, проспект Московський, 299, зазначаються назви деталей, їхня кількість, державні номери транспортних засобів та прізвища водіїв, які зазначені у спірних товарно-транспортних накладних, номер довіреності та прізвище особи, відповідальної за отримання обладнання. Дані накладні завірені пятьма підписами посадових осіб Державного підприємства завод «Електроважмаш». На основі представлених відправних специфікацій та товарно-транспортних накладних судом встановлено які саме вантажі підлягали перевезенню і на підставі яких документів вони оприбутковані на будівництві гідроелектростанції. Оплата за надані послуги проведена у повному об'ємі, про що свідчать платіжні доручення, які надавались під час проведення перевірки та їхні номери із сумами зазначені в акті перевірки.

Документи та платіжні доручення, що підтверджують надання транспортних послуг вказаним контрагентам досліджувалися ревізором в ході проведення перевірки.

Зазначені вище операції в повній мірі були належним чином відображені позивачем в бухгалтерському та податковому обліку, про що свідчать записи в акті перевірки від 17.05.2016 року №88/2201/30665325.

На підставі документів, складених контрагентами ТОВ «Весотра-Львів», позивачем був сформований податковий кредит за травень 2015 року та сформовано податкове зобовязання за цей же період.

На думку суду, всі первинні документи оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства та містять всі необхідні реквізити, передбачені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та пунктом 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку".

Представником Городоцької ОДПІ не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, чи ґрунтуються на інших документах, недійсність даних яких установлена судом, а тому зазначені документи є підставою для бухгалтерського обліку.

Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази підтверджують реальність здійснення позивачем господарських операцій з перевезення вантажів вищевказаних контрагентів, а отже податковий кредит та податкове зобовязання за наслідками цих операцій позивачем сформований правомірно. При цьому ТОВ «Весотра-Львів» підтверджено наявність господарської мети при надані послуг з перевезення вантажів, одержання прибутку приналежному оформлення первинних документів.

Крім того, у встановленому порядку договори про надання транспортних послуг не були визнані недійсними.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на нереальність здійснення господарських операцій позивачем у зв'язку із відсутністю у системі відео фіксації «Відео контроль «Рубіж» зафіксованого переміщення транспортних засобів RENAULT BI1391AT причіп BI9369XP, IVEKO AH1276HA причіп АН 8485ХХ, IVEKO АР5943ВЕ причіп 06109ХА оскільки відповідно до пункту 1.1 «Інструкції з використання автоматизованої інформаційно-пошукової системи відео фіксації транспортних засобів з розпізнаванням номерних знаків та перевіркою їх за розшуковими реєстрами «ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж», затвердженої Наказом МВС України від 23.11.2012 року №1080/ДСК, вказана інформаційно-пошукова система «Рубіж» використовується для фіксації транспортних засобів, що знаходяться в розшуку, а тому вищевказані транспортні засоби позивача не могли бути зафіксований у вказаній системі, оскільки в розшуку не перебували. Чинне законодавство не зобовязує водіїв фіксувати факти перевезення вантажів на стаціонарних постах поліції, обладнаних автоматизованої інформаційно-пошукової системи відео фіксації транспортних засобів «ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж». Даної вимоги також не зазначено у Податковому кодексі України. Протилежних доказів в судовому засіданні відповідачем не представлено. Отже досліджувати господарську діяльність юридичної особи із використанням системи «ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж» з боку фіскальної служби є протиправним.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Представником відповідача не було надано на вимогу суду, інформацію згідно баз даних АС «Податковий блок» про наявність розбіжностей з декларування податкового зобовязання та податкового кредиту з податку на додану вартість між ТОВ «Весотра-Львів» та ТОВ «ІТЛ-Груп», Консорціума «НВО «Укргідроенергобуд», як доказ про можливість будь ким з контрагентів, отримання податкової вигоди.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки у даній справі оспорюється рішення прийняте відповідачем, субєктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України, перевіряє чи прийнято (вчинено) воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

Вищенаведені встановлені судом фактичні обставини справи та норми діючого податкового законодавства вказують на обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Городоцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області № НОМЕР_1 від 10.06.2016 року.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Весотра-Львів (Львівська область, яворівський рн., смт. Шкло,; ) з Городоцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (Львівська область, м. Городок, майдан Гайдамаків, буд. 24, ), за рахунок бюджетних асигнувань, судовий збір, в сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Грень Н.М.

Повний текст постанови складено та підписано 26.12.2016 року.