Справа № 805/4829/16-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 р. Справа №805/4829/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 12 година 55 хвилин

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.

за участю секретаря судового засідання Проніна Д.С.

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань адміністративну справу за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м. Донецька до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування рішення, -

встановив:

07 грудня 2016 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м. Донецька (далі позивач або Відділення Фонду) до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області (далі відповідач або ДПІ у м. Краматорську), в якому позивач просив скасувати рішення ДПІ у м. Краматорську від 24 жовтня 2016 року № /15945 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21 червня 2014 року по 18 грудня 2014 року на загальну суму 24 618,03 грн.

Фактичні підстави для звернення до суду з вказаним позовом позивач вбачав в наступному.

24 жовтня 2016 року ДПІ у м. Краматорську прийнято рішення № /15945, яким на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі Закон № 2464) за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до Відділення Фонду застосований штраф за період з 21 червня 2014 року до 18 грудня 2014 року у розмірі 10% своєчасно не сплаченої суми у розмірі 11 205,71 грн., за період з 21 листопада 2015 року до 04 жовтня 2016 року у розмірі 20% своєчасно не сплаченої суми у розмірі 5 402,47 грн., а також нарахована пеня у розмірі 0,1% від суми недоїмки у розмірі 8 009,85 грн., а разом 24 618,03 грн.

Посилаючись на абз. 1 ст. 2, ст. 11 Закону України «Про тимчасової заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (далі Закон № 1669), п. 9-4 розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464, розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р, позивач стверджував, що належить до категорії платників єдиного внеску, до яких не можуть бути застосовані відповідальність, штрафні і фінансові санкції, передбачені ст.ст. 25, 26 Закону № 2464 за невиконання обовязків платників єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, а тому наполягав на задоволенні позовних вимог (том 1 а.с. 4-9).

В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені вимоги з підстав, викладених в позові, надали пояснення, аналогічні тим, що наведені у позовній заяві, просили задовольнити позов.

Відповідач ДПІ у м. Краматорську позов не визнала, надала письмові заперечення, сутність яких полягала у тому, що Закон № 1669 не скасовує обовязків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464, а дає можливість платникам єдиного внеску на період проведення антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та у повному обсязі.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII виключений пп. 8 п. 4 ст. 11 Закону № 1669.

У звязку з цим відсутні підстави для незастосування до Відділення Фонду штрафних санкцій та не нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Крім того, відповідач відзначав, що до 24 жовтня 2016 року позивач не надав до ДПІ у м. Краматорську сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України та заяву про звільнення його від виконання обовязків платника єдиного внеску, подання якої передбачено п. 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464.

Відповідач стверджував, що у спірних правовідносинах діяв в межах повноважень, в порядку та у спосіб, що визначені Законом № 2464, а тому просив відмовити в позові (том 1 а.с. 45-52).

Про дату, час і місце судового розгляду сторони повідомлені належним чином з дотриманням вимог ст.ст. 33-36, 38 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідач явку свого представників до судового засідання не забезпечив.

На підставі ч. 4 ст. 128 КАС України справа розглянута за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Відповідач Державна податкова інспекція у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області (ідентифікаційний код 39900454) зареєстрована як юридична особа 17 липня 2015 року, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис за номером 1 005379 (том 1 а.с. 42-43).

Позивач Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м. Донецька (ідентифікаційний код 25967476) зареєстроване як юридична особа 26 грудня 2000 року, про що 08 грудня 2005 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис за номером 1 014638; в стані припинення не перебуває.

З 26 листопада 2014 року місцезнаходження позивача зареєстроване за адресою: 84313, Донецька обл., м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, буд. 37.

Як платник єдиного внеску Відділення Фонду перебуває на обліку з 28 березня 2001 року за реєстраційним номером 05-16-04-6230 (до 24 листопада 2014 року у Маріупольській ОДПІ (Східно-Донецьке відділення), а в подальшому у ДПІ у м. Краматорську).

Ці обставини встановлені на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 26 листопада 2014 року (том 1 а.с. 10), наказу Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Донецькій області від 20 листопада 2014 року № 373 «Про роботу відділення ВД у Калінінському районі м. Донецька в умовах АТО» (том 1 а.с. 11-12), відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (том 1 а.с. 39-41).

В період з травня 2014 року до серпня 2016 року Відділення Фонду надавало Звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове держане соціальне страхування.

Так, 10 червня 2014 року Відділення Фонду надало Звіт за травень 2014 року (від 10 червня 2014 року № НОМЕР_1), відповідно до якого загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, становила 44 465,68 грн.

17 липня 2014 року Відділення Фонду надало Звіт за червень 2014 року (від 14 липня 2014 року № НОМЕР_2), відповідно до якого загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, становила 40 306,40 грн.

11 серпня 2014 року Відділення Фонду надало Звіт за липень 2014 року (від 11 серпня 2014 року № НОМЕР_3), відповідно до якого загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, становила 40 249,69 грн.

12 вересня 2014 року Відділення Фонду надало Звіт за серпень 2014 року (від 12 вересня 2014 року № НОМЕР_4), відповідно до якого загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, становила 39 542,49 грн.

21 жовтня 2014 року Відділення Фонду надало Звіт за вересень 2014 року (від 21 жовтня 2014 року № НОМЕР_5), відповідно до якого загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, становила 28 374,36 грн.

11 листопада 2015 року Відділення Фонду надало Звіт за жовтень 2014 року (від 11 листопада 2015 року № НОМЕР_6), відповідно до якого загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, становила 35 546,14 грн.

19 січня 2016 року Відділення Фонду надало Звіт за грудень 2015 року (від 19 січня 2016 року № НОМЕР_7), відповідно до якого загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, становила 34 016,38 грн.

11 лютого 2016 року Відділення Фонду надало Звіт за січень 2016 року (від 11 лютого 2016 року № НОМЕР_8), відповідно до якого загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, становила 13 637,08 грн.

15 березня 2016 року Відділення Фонду надало звіт за лютий 2016 року (від 15 березня 2016 року № НОМЕР_9), в якому самостійно визначило суму зобовязання зі сплати єдиного внеску у сумі 11 478,20 грн.

14 квітня 2016 року Відділенням Фонду наданий Звіт за березень 2016 року (від 14 квітня 2016 року № НОМЕР_10), відповідно до якого загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, становила 18 120,43 грн.

18 травня 2016 року Відділенням Фонду наданий Звіт за квітень 2016 року (від 18 травня 2016 року № НОМЕР_11), відповідно до якого загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, становила 14 031,58 грн.

16 червня 2016 року Відділенням Фонду поданий Звіт за травень 2016 року (від 16 червня 2016 року № 161282343), відповідно до якого загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, становила 13 759,58 грн.

19 липня 2016 року Відділенням Фонду поданий Звіт за червень 2016 року (від 19 липня 2016 року № НОМЕР_12), відповідно до якого загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, становила 15 256,02 грн.

18 серпня 2016 року Відділення Фонду надало Звіт за липень 2016 року (від 18 серпня 2016 року № НОМЕР_13), відповідно до якого загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, становила 13 862,46 грн.

16 вересня 2016 року Відділення Фонду надало Звіт за серпень 2016 року (від 16 вересня 2016 року № НОМЕР_14), відповідно до якого загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, становила і 13 200,31 грн.

Вказані обставини встановлені на підставі даних інтегрованої картки платника (том 1 а.с. 54-134), а також Звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове держане соціальне страхування за період з грудня 2014 року по серпень 2016 року (том 2 а.с. 2-191).

Звіти за період з травня 2014 року до листопада 2014 року суду не надані, оскільки згідно з поясненнями представників Відділення Фонду, вони не були вивезені з тимчасово непідконтрольної органам державної влади території.

Представники позивача не заперечували факту несвоєчасної сплати єдиного внеску.

24 жовтня 2016 року заступник начальника ДПІ у м. Краматорську ОСОБА_3 на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464 прийняла рішення за № /15945 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Цим рішенням за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску до Відділення Фонду застосований штраф у розмірі 10% від суми недоїмки 11 205,71 грн. за період з 21 червня 2014 року до 18 грудня 2014 року, штраф у розмірі 20% від суми недоїмки 5 402,47 грн. за період з 21 листопада 2015 року до 04 жовтня 2016 року, а також нарахована пеня (0,1% від суми недоїмки) 8 009,85 грн., всього належало сплатити 24 618,03 грн.

Розрахунок штрафної санкції та пені ДПІ у м. Краматорську здійснювала наступним чином:

Зобовязання зі сплати єдиного внеску за травень 2014 року 44 465,68 грн., термін сплати 20 червня 2014 року, переплата 40 794,23 грн., недоїмка 3 671,45 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 18 червня 2014 року № 153, дата списання коштів з рахунку 27 червня 2014 року, несвоєчасно сплачена сума 3 671,45 грн., кількість днів затримки 7, пеня (0,1%) 25,70 грн., штраф (10%) 367,15 грн.

Зобовязання зі сплати єдиного внеску за червень 2016 року 40 306,40 грн., термін сплати 21 липня 2014 року, переплата 40 087,51 грн., недоїмка 218,89 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 29 вересня 2014 року № 180, дата списання коштів з рахунку 06 жовтня 2014 року, несвоєчасно сплачена сума 218,89 грн., кількість днів прострочення 77, пеня (0,1%) 16,85 грн., штраф (10%) 21,89 грн.

Зобовязання зі сплати єдиного внеску за липень 2014 року 40 249,69 грн., термін сплати 20 серпня 2014 року, переплата 0 грн., недоїмка 40 249,69 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 29 вересня 2014 року № 180, несвоєчасно сплачена сума 1 634,40 грн., несвоєчасно сплачена сума 1 415,51 грн., кількість днів прострочення 47, пеня (0,1%) 66,53 грн., штраф (10%) 141,55 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 29 вересня 2014 року № 181, несвоєчасно плачена сума 16 707,20 грн., несвоєчасно сплачена сума 16 707,20 грн., кількість днів прострочення 47, пеня (0,1%) 785,24 грн., штраф (10%) 1 670,72 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 17 жовтня 2014 року № 193, несвоєчасно сплачена сума 1 346,40 грн., несвоєчасно сплачена сума 1 346,40 грн., кількість днів прострочення 58, пеня (0,1%) 78,09 грн., штраф (10%) 134,64 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 17 жовтня 2014 року № 194, несвоєчасно сплачена сума 13 763,20 грн., несвоєчасно сплачена сума 13 763,20 грн., кількість днів прострочення 58, пеня (0,1%) 798,27 грн., штраф (10%) 1 376,32 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 18 грудня 2014 року № 221, несвоєчасно сплачена сума 1 110,40 грн., кількість днів прострочення 120, пеня (0,1%) 133,25 грн., штраф (10%) 111,04 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 18 грудня 2014 року № 229, несвоєчасно сплачена сума 1 110,40 грн., кількість днів прострочення 120, пеня (0,1%) 133,25 грн., штраф (10%) 111,04 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 18 грудня 2014 року № 239, несвоєчасно сплачена сума 1 110,40 грн., кількість днів прострочення 120, пеня (0,1%) 133,25 грн., штраф (10%) 111,04 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 18 грудня 2014 року № 248, несвоєчасно сплачена сума 1 110,40 грн., кількість днів прострочення 120, пеня (0,1%) 133,25 грн., штраф (10%) 111,04 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 18 грудня 2014 року № 257, несвоєчасно сплачена сума 1 110,40 грн., кількість днів прострочення 120, пеня (0,1%) 133,25 грн., штраф (10%) 111,04 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 18 грудня 2014 року № 245, несвоєчасно сплачена сума 1 465,38 грн., кількість днів прострочення 120, пеня (0,1%) 175,85 грн., штраф (10%) 146,54 грн.

Зобовязання зі сплати єдиного внеску за серпень 2014 року 39 542,49 грн., термін сплати 22 вересня 2014 року, переплата 0 грн., недоїмка 39 542,49 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 18 грудня 2014 року № 245, несвоєчасно сплачена сума 27,95 грн., кількість днів прострочення 87, пеня (0,1%) 2,43 грн., штраф (10%) 2,60 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 18 грудня 2014 року № 246, несвоєчасно сплачена сума 15 265,18 грн., кількість днів прострочення 87, пеня (0,1%) 1 328,07 грн., штраф (10%) 1 526,52 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 18 грудня 2014 року № 218, несвоєчасно сплачена сума 1 847,47 грн., кількість днів прострочення 87, пеня (0,1%) 160,73 грн., штраф (10%) 184,75 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 18 грудня 2014 року № 219, несвоєчасно сплачена сума 18 885,21 грн., кількість днів прострочення 87, пеня (0,1%) 1 643,01 грн., штраф (10%) 1 888,52 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 18 грудня 2014 року № 254, несвоєчасно сплачена сума 2 005,46 грн., кількість днів прострочення 87, пеня (0,1%) 174,48 грн., штраф (10%) 200,55 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 18 грудня 2014 року № 255, несвоєчасно сплачена сума 1 511,22 грн., кількість днів прострочення 87, пеня (0,1%) 131,48 грн., штраф (10%) 151,12 грн.

Зобовязання зі сплати єдиного внеску за вересень 2014 року 28 374,36 грн., термін сплати 21 жовтня 2014 року, переплата 0 грн., недоїмка 28 374,36 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 18 грудня 2014 року № 255, несвоєчасно сплачена сума 18 989,05 грн., кількість днів прострочення 58, пеня (0,1%) 1 101,36 грн., штраф (10%) 1 898,91 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 18 грудня 2014 року № 263, несвоєчасно сплачена сума 2 103,83 грн., кількість днів прострочення 58, пеня (0,1%) 122,02 грн., штраф (10%) 210,38 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 18 грудня 2014 року № 264, несвоєчасно сплачена сума 7 281,48 грн., кількість днів прострочення 58, пеня (0,1%) 422,33 грн., штраф (10%) 728,15 грн.

Зобовязання зі сплати єдиного внеску за жовтень 2015 року 35 546,14 грн., термін сплати 20 листопада 2015 року, переплата 34 009,34 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 30 листопада 2015 року № 206, несвоєчасно сплачена сума 1 536,80 грн., кількість днів прострочення 11, пеня (0,1%) 16,90 грн., штраф (20%) 307,36 грн.

Зобовязання зі сплати єдиного внеску за грудень 2015 року 34 016,38 грн., термін сплати 20 січня 2016 року, переплата 31 573,03 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 03 лютого 2016 року № 9, несвоєчасно сплачена сума 2 443,35 грн., кількість днів прострочення 15, пеня (0,1%) 36,65 грн., штраф (20%) 488,67 грн.

Зобовязання зі сплати єдиного внеску за січень 2016 року 13 637,08 грн., термін сплати 22 лютого 2016 року, переплата 11 046,65 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 01 березня 2016 року № 29, несвоєчасно сплачена сума 2 590,43 грн., кількість днів прострочення 9, пеня (0,1%) 23,31 грн., штраф (20%) 518,09 грн.

Зобовязання зі сплати єдиного внеску за лютий 2016 року 11 478,20 грн., термін сплати 21 березня 2016 року, переплата 9 696,75 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 29 березня 2016 року № 7, несвоєчасно сплачена сума 0,11 грн., кількість днів прострочення 9, пеня (0,1%) 0 грн., штраф (20%) 0,02 грн..

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 29 березня 2016 року № 52, несвоєчасно сплачена сума 1 781,34 грн., кількість днів прострочення 9, пеня (0,1%) 16,03 грн., штраф (20%) 356,27 грн.

Зобовязання зі сплати єдиного внеску за березень 2016 року 18 120,43 грн., термін сплати 20 квітня 2016 року, переплата 15 932,08 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 28 квітня 2016 року № 68, несвоєчасно сплачена сума 2 188,35 грн., кількість днів прострочення 9, пеня (0,1%) 19,70 грн., штраф (20%) 437,67 грн.

Зобовязання зі сплати єдиного внеску за квітень 2016 року 14 031,58 грн., термін сплати 20 травня 2016 року, переплата 10 783,23 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 01 червня 2016 року № 82, несвоєчасно сплачена сума 3 248,35 грн., кількість днів прострочення 13, пеня (0,1%) 42,23 грн., штраф (20%) 649,67 грн.

Зобовязання зі сплати єдиного внеску за травень 2016 року 13 759,58 грн., термін сплати 21 червня 2016 року, переплата 11 501,23 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 29 червня 2016 року № 101, несвоєчасно сплачена сума 2 258,35 грн., кількість днів прострочення 9, пеня (0,1%) 20,33 грн., штраф (20%) 451,67 грн.

Зобовязання зі сплати єдиного внеску за червень 2016 року 15 256,02 грн., термін сплати 20 липня 2016 року, переплата 11 367,67 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 01 серпня 2016 року № 120, несвоєчасно сплачена сума 3 888,35 грн., кількість днів прострочення 13, пеня (0,1%) 50,55 грн., штраф (20%) 777,67 грн.

Зобовязання зі сплати єдиного внеску за липень 2016 року 13 862,46 грн., термін сплати 22 серпня 2016 року, переплата 9 323,91 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 01 вересня 2016 року № 144, несвоєчасно сплачена сума 9 370,50 грн., кількість днів прострочення 11, пеня (0,1%) 49,92 грн., штраф (20%) 907,71 грн.

Зобовязання зі сплати єдиного внеску за серпень 2016 року 13 200,31 грн., термін сплати 20 вересня 2016 року, переплата 10 661,95 грн.

Недоїмка погашена платіжним дорученням від 03 жовтня 2016 року № 164, несвоєчасно сплачена сума 2 538,36 грн., кількість днів прострочення 14, пеня (0,1%) 35,54 грн., штраф (20%) 507,67 грн. (том 1 а.с. 136-137).

Рішення від 24 жовтня 2016 року № /15945 Відділення Фонду отримало 01 листопада 2016 року, про що свідчить штамп реєстрації вхідної кореспонденції позивача (том 1 а.с. 13, 135), а також рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (том 1 а.с. 138).

Не погодившись з цим рішенням Відділення Фонду звернулося до Головного управління ДФС у Донецькій області зі скаргою від 03 листопада 2016 року № 01-02/08-450 (том 1 а.с. 20-23).

Головне управління ДФС у Донецькій області прийняло рішення від 23 листопада 2016 року № 6723/10/05-99-10-01-12-1 про результати розгляди скарги, яким скарга позивача залишена без задоволення.

Рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 23 листопада 2016 року № 6723/10/05-99-10-01-12-1 Відділення Фонду отримало 29 листопада 2016 року, про що свідчить штамп реєстрації вхідної кореспонденції позивача (том 1 а.с. 24-27).

01 листопада 2016 року Відділення Фонду звернулося до ДПІ у м. Краматорську з заявою № 01-02/08-449 про звільнення його від виконання податкових зобовязань у звязку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької області на підставі п. 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464 (том 1 а.с. 14-16).

Листом від 15 листопада 2016 року № 18009/10/05-15-13-02 ДПІ у м. Краматорську повідомила про відсутність підстав для звільнення Відділення Фонду від виконання обовязків платника єдиного внеску (том 1 а.с. 17-19).

Сертифікатом (висновком) № 7060 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 05 грудня 2016 року № 1282/12.1-17-03 Донецька торгово-промислова палата засвідчила Відділенню Фонду настання форс-мажорних обставин при виконанні зобовязань щодо сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за липень-жовтень 2014 року, які тривали з 01 липня 2014 року до 26 листопада 2014 року (том 1 а.с. 28).

Докази, які б спростовували наведені вище обставини, суду не надані.

Відповідно до ч. 4 ст. 99 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення субєкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність субєкта владних повноважень.

Судом встановлено, що позивач скористався досудовим порядком оскарження, передбаченим ч. 4 ст. 25 Закону № 2464.

Рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 23 листопада 2016 року № 6723/10/05-99-10-01-12-1 Відділення Фонду отримало 29 листопада 2016 року.

Правова норма, що міститься у ч. 4 ст. 99 КАС України, повязує початок перебігу строку звернення до суду з днем, коли позивач дізнався про рішення субєкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги (незалежно від того чи розглянув субєкт владних повноважень таку скаргу по суті, чи прийняв рішення про залишення її без розгляду).

З цим позовом до суду Відділення Фонду звернувся 05 грудня 2016 року, про що свідчить штамп підприємства поштового звязку на конверті, в якому здійснено поштове відправлення (том 1 а.с. 36), тобто в межах місячного строку, визначеного ч. 4 ст. 99 КАС України.

Вирішуючи справу по суті, до спірних правовідносин суд застосовує наведені нижче правові норми.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства, крім іншого, є захист прав, свобод та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, що передбачено ч. 3 ст. 2 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464).

Закон № 2464 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачав наступне.

П. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 визначено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, що визначено п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464.

Ч. 1 ст. 2 Закону № 2464 встановлено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, повязаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами: законодавчого визначення умов і порядку його сплати; обов'язковості сплати; законодавчого визначення розміру єдиного внеску; прозорості та публічності діяльності органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску; захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб; державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків, що визначено ч. 1 ст. 3 Закону № 2464.

Платники єдиного внеску визначені ст. 4 Закону № 2464.

Так, відповідно до абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464, крім іншого, платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону № 2464 платники єдиного внеску, зазначені в пункті 1 частини першої цієї статті, є страхувальниками для платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 2, 3, 6-14 частини першої цієї статті.

Права та обовязки платників єдиного внеску визначені ст. 6 Закону № 2464.

Відповідно до п. п. 4-5 ч. 1 ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску має право оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб; захищати свої права та законні інтереси, а також права та інтереси застрахованих осіб, на користь яких він сплачує єдиний внесок, у тому числі в суді.

П.п. 1, 4 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 встановлено, що платник єдиного внеску зобовязаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообовязкового державного соціального страхування.

Ст. 25 Закону № 2464 регламентовані заходи впливу та стягнення за порушення вимог цього Закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 25 Закону № 2464 рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно з ч. 10 ст. 25 Закону № 2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум (в редакції від 01 січня 2015 року у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум).

Ч. 14 ст. 25 Закону № 2464 передбачено, що про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Аналіз наведених вище положень Закону № 2464 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, зумовлює висновок, що за загальним правилом платники єдиного внеску, в тому числі юридичні особи, які використовують найману працю, зобовязані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Невиконання цього обовязку має наслідком застосування до платника єдиного внеску штрафу у розмірі 10 відсотків своєчасно несплачених сум, а починаючи з 01 січня 2015 року у розмірі 20 відсотків, а також нарахування пені з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу, про що посадовою особою органу доходів і зборів приймається відповідне рішення.

Разом з цим 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнятий Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон № 1669).

Закон № 1669 визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Ст. 1 Закону № 1669 визначено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Ч. ч. 1-3 ст. 11 Закону № 1669 передбачають, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

На підставі пп. «б» пп. 8 п. 4 ст. 11 Закону № 1669 внесені зміни до Закону № 2464, а саме розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнений пунктом 9-3 такого змісту:

«9-3. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обовязків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Суд відзначає, що пп. 8 п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12 серпня 2014 року № 1636-VII (далі Закон № 1636) внесені зміни до Закону № 2464, а саме розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 доповнено пунктом 9-3.

Внаслідок цього зміни до Закону № 2464, внесені на підставі пп. «б» пп. 8 п. 4 ст. 11 Закону № 1669, включені до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 як пункт 9-4.

Аналіз абз. 1 п. 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 зумовлює висновок, що правові норми, закріплені у цьому пункті, поширюються на платників єдиного внеску, визначених ст. 4 Закону № 2464, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у ст. 2 Закону № 1669, де проводилася антитерористична операція.

Абз. 1 п. 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 передбачає звільнення таких платників єдиного внеску від виконання своїх обовязків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою звільнення платників єдиного внеску, згаданих у абз. 1 п. 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464, є заява, подана ними до органу доходів і зборів, про що свідчить абз. 2 п. 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464.

Крім того, в силу положень абз. 3 п. 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 до платників єдиного внеску, зазначених у абз. 1 п. 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464, не застосовується відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом № 2464 за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

При цьому, на відміну від звільнення від виконання обовязків, передбачених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464, незастосування до платників єдиного внеску, зазначених в абз. 1 п. 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464, відповідальності, штрафних та фінансових санкцій за невиконання обовязків платника єдиного внеску законодавець не обумовлював додатковими умовами, зокрема необхідністю подання відповідної заяви чи отриманням сертифікату (висновку) Торгово-промислової палати України.

На виконання абз. 3 п. 5 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 п. 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком.

Міста Донецьк, Маріуполь та Краматорськ включені до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Предметом спору у справі є рішення ДПІ у м. Краматорську від 24 жовтня 2016 року № /15945, яким на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону 2464 за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску до Відділення Фонду застосований штраф за період з 21 червня 2014 року до 18 грудня 2014 року у розмірі 10% своєчасно не сплаченої суми у розмірі 11 205,71 грн., за період з 21 листопада 2015 року до 04 жовтня 2016 року у розмірі 20% своєчасно не сплаченої суми у розмірі 5 402,47 грн., а також нарахована пеня у розмірі 0,1% від суми недоїмки у розмірі 8 009,85 грн., а разом 24 618,03 грн.

На час виникнення спірних правовідносин місцезнаходження Відділення Фонду було зареєстровано у м. Донецьку, в подальшому у м. Краматорську.

Відділення Фонду перебувало на обліку у Маріупольській ОДПІ (Східно-Донецьке відділення), а в подальшому - ДПІ у м. Краматорську.

Отже, в силу положень абз. 3 п. 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом № 2464 за невиконання обовязків платника єдиного внеску впродовж спірного періоду до Відділення Фонду не застосовуються.

Таким чином, спірне рішення ДПІ у м. Краматорську від 24 жовтня 2016 року № /15945 підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.

Щодо можливості застосування до спірних правовідносин п. 28 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII (далі Закон № 911) суд зазначає наступне.

На підставі п. 28 розділу І Закону № 911 виключений підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Закон № 911 набрав чинності з 01 січня 2016 року, що передбачено п. 1 розділу ІІ цього Закону.

Суд відзначає, що пп. 8 п. 4 ст. 11 Закону № 1669 є «технічною» нормою, якою вносяться зміни до Закону № 2464 шляхом доповнення розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 пунктом 9-3.

З набранням чинності Законом № 1669 норма пп. 8 п. 4 ст. 11 Закону № 1669 виконала свою функцію внесення змін до Закону № 2464, а п. 9-3 (п. 9-4) став складовою Закону № 2464.

Виключення пунктом 28 розділу І Закону № 911 підпункту 8 пункту 4 статті 11 Закону № 1669 не має наслідком автоматичне виключення пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 чи втрату ним чинності.

Такий висновок суду узгоджується з п. 4 «Правил оформлення проектів законів та основних вимог законодавчої техніки» (Методичні рекомендації Апарату Верховної Ради України, видання четверте, виправлене і доповнене, 2014 рік), відповідно до якого зміни вносяться до оригінального закону, а не до закону про внесення змін до цього закону чи про визнання закону таким, що втратив чинність.

Як на час виникнення спірних правовідносин, так і на час судового розгляду норма пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 є чинною.

Суд відзначає, що на відміну від звільнення від виконання обовязків, передбачених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464, незастосування до платників єдиного внеску, зазначених в абз. 1 п. 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464, відповідальності, штрафних та фінансових санкцій за невиконання обовязків платника єдиного внеску законодавець не обумовлював додатковими умовами, зокрема необхідністю подання відповідної заяви та отримання сертифікату (висновку) Торгово-промислової палати України.

Суд також не приймає доводи відповідача, що платники єдиного внеску, які перебувають на обліку в фіскальних органах, розташованих на території, де проводилась антитерористична операція або було оголошено військовий чи надзвичайний стан, продовжують здійснювати господарську діяльність, нараховувати, обчислювати і сплачувати заробітну плату, зобовязані виконувати всі вимоги Закону № 2464. Оскільки такі висновки не ґрунтуються на законі.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд входить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем, на користь якого ухвалено судове рішення, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 378,00 грн. (том 1 а.с. 3).

Таким чином, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378,00 грн. підлягають присудженню на користь Відділення Фонду за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у м. Краматорську.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 2-15, 17-20, 23, 26, 69-72, 94, 98, 159-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

1. Адміністративний позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м. Донецька до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування рішення задовольнити повністю.

2. Скасувати рішення Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області 24 жовтня 2016 року № /15945 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 24 618,03 грн., в тому числі штраф за період з 21 червня 2014 року до 18 грудня 2014 року у розмірі 11 205,71 грн., штраф за період з 21 листопада 2015 року до 04 жовтня 2016 року у розмірі 5 402,47 грн. та пеня у розмірі 8 009,85 грн.

3. Стягнути з Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області (ідентифікаційний код 39900454, місцезнаходження: 84313, Донецька обл., м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, буд. 22) на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м. Донецька (ідентифікаційний код 25967476, місцезнаходження: 84313, Донецька обл., м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, буд. 37) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

4. Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частина проголошені у судовому засіданні.

5. Повний текст постанови виготовлений 26 грудня 2016 року.

6. Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

7. Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кравченко Т.О.