Справа № 320/6801/16-а
Суддя: Міщенко Т. М.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 14.12.2016
Справа № 320/6801/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Міщенко Т.М,

при секретарі Макаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міського голови ОСОБА_3, треті особи: Мелітопольська міська рада Запорізької області, ОСОБА_4 про скасування розпорядження,

встановив:

Позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом з урахуванням уточнень /а.с.15-16/ до ОСОБА_2 міського голови про скасування розпорядження. Свій позов мотивує тим, що 10.11.2015 відбулося перше пленарне засідання першої сесії новообраної ОСОБА_2 міської ради VII скликання. Шляхом таємного голосування, її обрано секретарем міської ради, що підтверджується рішенням № 1 ОСОБА_2 міської ради від 10.11.2015, проте того ж дня надати вказане рішення до секретаріату ради не було можливості через блокування невстановленими особами приміщення ОСОБА_2 виконкому. 11.11.2015 їй стало відомо про факти оскарження трьома депутатами міської ради, які були відсутні на вечірньому засіданні, рішення міської ради від 10.11.2015 про її обрання на посаду секретаря та про постановлення трьох ухвал Мелітопольського міськрайонного суду від 11.10.2016 про зупинення її повноважень, як секретаря ради, в подальшому вказані ухвали були скасовані. 02.02.2016 вона особисто до секретаріату ради надала документи щодо обрання її на посаду секретаря міської ради, з заявою про працевлаштування, проте 09.02.2016 від міського голови отримала відповідь, що будь-які документи відносно неї щодо обрання на посаду секретаря міської ради відсутні. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2016 її позов задоволено частково та скасовано рішення ОСОБА_2 міської ради VІІ скликання № 2 від 23.12.2015 «Про обрання секретаря Мелітопольської міської ради VІІ скликання ОСОБА_4П.» скасовано. Однак, міський голова систематично ігнорує рішення суду про скасування рішення сесії про обрання ОСОБА_4 на посаду секретаря ради, рішення № 1 від 10.11.2016 про її обрання на посаду секретаря міської ради. Міський голова посилається на розпорядження міського голови № 1350-к від 23.12.2015 «Про кадри» «Про призначення на посаду секретаря міської ради ОСОБА_4 та присвоєння 7 рангу посадової особи місцевого самоврядування», яке судом не скасовано та було прийнято на підставі рішення сесії ОСОБА_2 міської ради № 2 від 23.12.2015.

Представник позивачки ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що ОСОБА_1 неодноразово зверталась до відповідача з заявою про її працевлаштування, однак вони ігноруються відповідачем. ОСОБА_4 продовжує отримувати зарплату, приходить на роботу, відповідач не вирішує питання про його звільнення. Просить суд визнати розпорядження міського голови № 1350-к від 23.12.2015 щодо призначення на посаду секретаря міської ради ОСОБА_4 незаконним з 23.12.2015 та скасувати його та зобовязати міського голову видати розпорядження щодо призначення на посаду секретаря міської ради ОСОБА_1 з окладом згідно штатного розкладу, присвоєння рангу посадової особи органу місцевого самоврядування та встановлення надбавки.

Представник відповідача ОСОБА_2 міського голови ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнав, підтримав письмові заперечення та пояснив, що призначення особи на посаду секретаря міської ради, що разом з цим є прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та звільнення її з цієї посади, є виключною компетенцією відповідної ради. Таке призначення та звільнення здійснюється радою, як суб`єктом призначення, у формі прийняття відповідного рішення. Розпорядження міського голови № 135-к від 23.12.2015 «Про кадри» видане відповідно до постанови КМ України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», яка закріплює умови оплати праці.

Представник третьої особи ОСОБА_4 ОСОБА_7 в судовому засіданні позов не визнав, підтримав письмові заперечення та пояснив суду, що ОСОБА_4 на час розгляду справи перебуває на посаді секретаря Мелітопольської міської ради згідно запису у трудовій книжці, прийнятий на службу в органи місцевого самоврядування, у зв`язку з чим йому присвоєно сьомий ранг службовця. На підставі ст. 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» міська рада повинна прийняти рішення про звільнення ОСОБА_4 з посади секретаря міської ради.

Від 3 особи - ОСОБА_2 міської ради надійшли письмові заперечення на позов, де зазначено, що призначення особи на посаду секретаря міської ради та звільнення з цієї посади є виключною компетенцією відповідної ради. На цей час відповідне розпорядження діє стосовно секретаря Мелітопольської міської ради ОСОБА_4, стосовно якого міська рада, не зважаючи на наявність висновку суду про скасування рішення ради про його обрання на посаду секретаря, не звільнила його з цієї посади, а тому зазначена посада не є вакантною. У задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін і третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Стаття 6 КАС України гарантує кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо остання вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Позивачка ОСОБА_1 постановою ОСОБА_2 міської виборчої комісії Запорізької області від 30.10.2015 зареєстрована депутатом ОСОБА_2 міської ради Запорізької області, що підтверджується її посвідченням депутата (а.с.8).

10.11.2015 під час проведення першої сесії ОСОБА_2 міської ради VII скликання ОСОБА_1, була обрана на посаду секретаря Мелітопольської міської ради, шляхом таємного голосування, більшістю голосів. Проте того ж дня надати вказане рішення до секретаріату ради не було можливості через блокування невстановленими особами приміщення ОСОБА_2 виконкому. 11.11.2015 їй стало відомо про факти оскарження трьома депутатами міської ради, які були відсутні на вечірньому засіданні, рішення міської ради від 10.11.2015 про її обрання на посаду секретаря та про постановлення трьох ухвал Мелітопольського міськрайонного суду від 11.10.2016 про зупинення її повноважень, як секретаря ради, в подальшому вказані ухвали були скасовані судом в зв`язку з залишенням позивачами своїх заяв без розгляду.

02.02.2016 позивачка особисто до секретаріату ради надала документи щодо обрання її на посаду секретаря міської ради з заявою про працевлаштування, проте 09.02.2016 від міського голови отримала відповідь, що будь-які документи відносно неї щодо обрання на посаду секретаря міської ради відсутні.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Відповідно з ч. 2 ст. 10 вказаного Закону прийняття на службу в органи місцевого самоврядування на посаду секретаря міської ради здійснюється шляхом обрання відповідною радою.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2016 визнано незаконним та скасовано рішення ОСОБА_2 міської ради Запорізької області VІІ скликання № 2 від 23.12.2015 року «Про обрання секретаря Мелітопольської міської ради VІІ скликання ОСОБА_4» /а.с. 9-11/.

Відповідно до ст. 42 ч. 4 п. 20 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Відповідно до частини дев`ятої статті 129, статті 129-1 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України, а обов'язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.

Згідно ч.1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обов'язковість судового рішення забезпечується можливістю його примусового виконання та юридичною відповідальністю за невиконання судового рішення.

Обов'язковість судових рішень гарантується, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін. Судові рішення, що набрали законної сили, а також ті, що підлягають негайному виконанню, є обов'язковими для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб, фізичних та юридичних осіб і підлягають виконанню на всій території України.

Як встановлено судом в судовому засіданні міському голові було відомо про незаконність та скасування рішення міської ради від 23.12.2015 про обрання секретарем міської ради ОСОБА_4 Позивачка неодноразово зверталась до нього з вимогами її фактичного працевлаштування, надаючи Рішення №1 міської ради від 10.11.2016 про її обрання на посаду секретаря Мелітопольської міської ради, однак вони були проігноровані.

Посилання представників відповідача та третьої особи ОСОБА_4 на те, що оскаржуване розпорядження відносно ОСОБА_4 діє на даний час тому, що міська рада не звільнила його з цієї посади, не ґрунтується на законі. До компетенції міської ради не відноситься звільнення з посад на підставі рішення суду, а виконання рішення суду покладено законом саме на міського голову, до повноважень якого відноситься винесення розпоряджень.

Згідно ч.4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

"На підставі" означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

"У межах повноважень" означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

"У спосіб" означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

При цьому, порушення хоча б одного із зазначених вище критеріїв оцінки рішення, дії або бездіяльності суб'єкта владних повноважень є підставою для визнання їх протиправними.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши обставини справи суд вважає, що відповідач, приймаючи оскаржуване розпорядження діяв не у спосіб, встановлений законодавством.

Статтею 71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ні відповідач, ні треті особина стороні відповідача, не навели суду доказів законності оскаржуваного розпорядження.

На підставі викладеного, слід визнати розпорядження ОСОБА_2 міського голови № 1350-к від 23.12.2015 щодо призначення на посаду секретаря міської ради ОСОБА_4 незаконним та скасувати його, а також зобовязати ОСОБА_2 міського голову ОСОБА_3 видати розпорядження щодо призначення на посаду секретаря Мелітопольської міської ради ОСОБА_1 з окладом згідно штатного розкладу, присвоєння рангу посадової особи органу місцевого самоврядування та встановлення надбавки.

Керуючись ст.ст. 2,7-11, 17-18, 69, 71, 159, 161-163 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міського голови ОСОБА_3, треті особи: Мелітопольська міська рада Запорізької області, ОСОБА_4 про скасування розпорядження задовольнити повністю.

Визнати розпорядження ОСОБА_2 міського голови № 1350-к від 23.12.2015 «Про кадри» щодо призначення на посаду секретаря міської ради ОСОБА_4 з окладом згідно штатного розкладу, присвоєння 7-го рангу посадової особи органу місцевого самоврядування та встановлення ОСОБА_4 надбавки за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50% посадового окладу - незаконним з 23.12.2015 та скасувати його.

Зобовязати ОСОБА_2 міського голову видати розпорядження «Про кадри» щодо призначення на посаду секретаря міської ради ОСОБА_1 з окладом згідно штатного розкладу, присвоєння рангу посадової особи органу місцевого самоврядування та встановлення надбавки.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: