Справа № 639/740/15-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" грудня 2016 р. м. Київ К/800/3637/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Єрьоміна А.В.,
розглянувши в письмовому провадженні

касаційну скаргуОСОБА_4
на постановуЖовтневого районного суду міста Харкова від 18 грудня 2015 року
та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2016 року
у справі№639/740/15-а
за позовомОСОБА_4
доХарківської міської ради Адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради
треті особи:ОСОБА_5, ОСОБА_6
провизнання протиправної бездіяльності та визнання незаконними рішень органу місцевого самоврядування, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом до Харківської міської ради, адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, в якому просила:

визнати протиправною бездіяльність Жовтневої районної адміністрації Харківської міської ради щодо розгляду питань по заяві позивача про скасування рішень виконкому про дозвіл на прибудову до багатоквартирного будинку та окремо стоячих приміщень без виділення земельної ділянки, введення до експлуатації самовільно побудованих прибудов та приміщень, переведення житлового до нежитлового фонду цих приміщень та перерозподіл часток, а також видачу свідоцтв про право власності на квартиру у частках від будинку;

визнати незаконними і скасувати рішення виконкому Жовтневого району м. Харкова №80-20 від 05 грудня 1995 року «Про дозвіл на пристрой приміщень по АДРЕСА_1», №62-32 від 07 липня 1998 року «Про прийняття до експлуатації самовільних побудов за адресою по АДРЕСА_1», №88-52 від 06 жовтня 1998 року «Про перерозподіл ідеальних часток по АДРЕСА_1»;

скасувати записи прав власності на нерухоме майно на родину Хордікових.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 03 лютого 2015 року зазначений позов було залишено без руху, для надання позивачем обґрунтувань щодо пропуску строку звернення до суду з відповідним позовом.

За результатами надання позивачем письмових пояснень, 10 лютого 2015 року Жовтневим районним судом міста Харкова постановлена ухвала про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з відсутністю підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2015 року ухвала Жовтневого районного суду міста Харкова від 03 лютого 2015 року скасована, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зазначене рішення обґрунтовано допущенням судом першої інстанції порушення норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Після надходження справи до Жовтневого районного суду міста Харкова ухвалою від 07 квітня 2015 року відкрито провадження у справі.

За наслідками розгляду справи по суті Жовтневим районним судом міста Харкова 18 грудня 2015 року винесено постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2016 року зазначене судове рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить вищезазначені судові рішення скасувати та постановити нове про задоволення позову.

Інші особи, які беруть участь у справі, заперечень на касаційну скаргу не надали.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, встановленого пунктом 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що будинки АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1 є багатоквартирними одноповерховими будинками.

Відповідно до протоколу №17 від 08 червня 1654 року засідання виконавчого комітету Червонобаварської районної ради депутатів трудящих вирішено зареєструвати за землекористувачами земельні ділянки по АДРЕСА_2-1830 кв.м., по АДРЕСА_1-1524 кв.м.

За рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради депутатів трудящих від 18 лютого 1978 року ОСОБА_7, який проживав в комунальній квартирі №5 по АДРЕСА_1 площу 23,58 кв.м. із сімєю, дозволено провести прибудову житлового приміщення розміром 3,5х8,0 до займаної ним квартири (т. 1 а.с. 121). В подальшому, ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 приватизували квартиру, отримавши свідоцтво про право власності на житло 14 серпня 1995 року.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів від 05 грудня 1995 року №80/20 ОСОБА_7 дозволено провести прибудову розміром 7,360х3,50 м. по АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 7).

Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради від 07 липня 1998 року №62-32 прийнято до експлуатації приміщення 1, 5-1, 5-2, сарай літ. «Д», льох літ. «З» по АДРЕСА_1 та дозволено власникам ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 переобладнати сарай літ. «Д» та прим. 5-7 під підсобне приміщення (т. 1 а.с. 8).

Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради від 06 жовтня 1998 року №88-52, у зв'язку з прийняттям до експлуатації самовільних побудов, керуючись Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, виконавчий комітет вирішив перерозподілити ідеальні частки і видати свідоцтва про право особистої власності ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ВРЖЕП Жовтневого району, а старі правові документи приєднати до архівної справи міськБТІ (т. 1 а.с. 9-10).

02 листопада 1998 року виконкомом Жовтневої районної ради м. Харкова видано свідоцтво про право власності на 25/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями ОСОБА_7, 17/100 частин ОСОБА_5, 17/100 частин - ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 134-136).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що на час ухвалення виконавчим комітетом Жовтневої районної ради м. Харкова оскаржених рішень діяв Закон України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», згідно якого до компетенції ради віднесено розгляд питань щодо перерозподілу окремих повноважень між Радами, а також передача окремих повноважень органам територіальної самоорганізації громадян. Рішенням Харківської міської ради народних депутатів № 445 від 26 листопада 1992 року «Про перерозподіл повноважень між виконкомом Харківської міської ради народних депутатів та райвиконкомами м. Харкова» районним виконкомам було делеговано право вирішувати питання щодо надання дозволів на будівництво, прийняття до експлуатації побудованих об'єктів на земельних ділянках, що надавалися громадянам, узаконення, перерозподілу ідеальних часток, видачі свідоцтв про право власності, на підставі чого судом першої інстанції зроблений висновок, що приймаючи вищенаведені рішення, виконавчий комітет Жовтневої районної ради діяв в межах своєї компетенції, наданих повноважень, відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підстави для скасування таких рішень відсутні.

З таким висновком погодився і суд апеляційної інстанції.

Переглядаючи рішення судів попередніх інстанцій, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, підставою звернення до суду стало, на переконання позивача, прийняття відповідачем рішень поза межами повноважень.

Згідно з приписами частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції, чинній на час звернення позивача з відповідним позовом до суду, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу наведеної норми слідує, що процесуальний строк для звернення до адміністративного суду з вимогами про визнання протиправними рішень, дій, чи бездіяльності, нечинними актів становить шість місяців.

Зазначений строк обчислюється з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення його інтересів такими рішеннями, діями, бездіяльністю та актами відповідача.

Як зазначено ОСОБА_4 у заяві про усунення недоліків адміністративного позову, про незаконні рішення відповідача їй стало відомо у серпні 2014 року, коли вона почала проживати у квартирі 2 в бідинку АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 15-16).

На підтвердження зазначеної дати позивачем, зокрема, надано копію паспорта.

Однак, з копії паспорта вбачається, що позивач була зареєстрована у квартирі 2 в бідинку АДРЕСА_2 до 07 грудня 2011 року, після чого з 14 грудня 2011 року по 08 лютого 2012 року була зареєстрована в АДРЕСА_3, а з 08 лютого 2012 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4.

Після надходження справи для продовження розгляду жовтневий районний суд м. Харкова правової оцінки доводам позивача щодо дотримання строку звернення до суду не надав.

Також судом першої інстанції не розглянуто клопотання Адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради про залишення позовної заяви без розгляду.

Не надано правової оцінки судами і наявному у матеріалах справи висновку судової будівельно-технічної експертизи №2567 з цивільної справи №2-157/10 за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_13 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Харківська міська рада, Виконком Жовтневого району м. Харкова, КП «ХМБТІ», ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, складений 30 вересня 2010 року (т. 1 а.с. 230-35).

У названому висновку зазначено про оскаржувані у даній справі рішення (т. 1 а.с. 232).

Відповідно до копії свідоцтва про одруження ОСОБА_4 до одруження мала прізвище ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 23).

ОСОБА_4 була позивачем у цивільній справі №2-157/10, під час розгляду якої сторони були обізнані про існування рішення виконкому Жовтневого району м. Харкова №80-20 від 05 грудня 1995 року «Про дозвіл на пристрой приміщень по АДРЕСА_1» та №62-32 від 07 липня 1998 року «Про прийняття до експлуатації самовільних побудов за адресою по АДРЕСА_1».

Зазначеним вище обставинам не надано правової оцінки судами першої та апеляційної інстанції.

Оскільки повноваження касаційного суду не дають права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, дана обставина виключає можливість перевірити Вищим адміністративним судом України правильність висновків судів попередніх інстанцій в цілому по суті спору.

Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій ухвалі, встановити наведені у ній обставини, що входять до предмета доказування у даній справі, для чого в разі необхідності зобов'язати сторони надати докази, яких не буде вистачати для з'ясування цих обставин, або ж витребувати такі докази у інших осіб, в яких вони можуть знаходитися, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, без дослідження і з'ясування наведених вище обставин всі постановлені у цій справі рішення не можна вважати законними та обґрунтованими і визнати правильними чи хибними правові висновки оскарженого рішення.

Згідно частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вказаних обставин, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку про необхідність скасування рішень судів попередніх інстанцій та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду міста Харкова 18 грудня 2015року та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2016 року у справі №639/740/15-а - скасувати.

Справу №639/740/15-а направити на новий розгляд до суду першої інстанції

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам та перегляду не підлягає.

Судді