Справа № 809/1654/16
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2016 р. Справа № 809/1654/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Лучко О.О.

за участю секретаря Королевич О.В.

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: не з'явилася

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Калуської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

до відповідача: ОСОБА_2

про стягнення податкового боргу в розмірі 8957,36 грн,-

ВСТАНОВИВ:

25.11.2016 року Калуська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі Калуська ОДПІ) звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в розмірі 8957,36 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що позивач 24.03.2016 року подала до Калуської ОДПІ податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, в якій самостійно задекларувала суму податку на доходи фізичних осіб, що підлягають сплаті до бюджету в розмірі 8143,05 грн., та суму військового збору, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків за результатами звітного року в розмірі 814,31 грн., що в загальному становить 8957,36 грн. Однак, станом день подання позову відповідач суму в розмірі 8957,36 грн. не сплатила, а тому податковий борг підлягає стягненню в судовому порядку. На підставі наведеного позов просила задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки. Правом на подання письмового заперечення проти заявленого позову не скористалася. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неявки суду не надала.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши думку представника позивача, дослідивши та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 (реєстраційний номер НОМЕР_1) 24.03.2016 року подала до Калуської ОДПІ податкову декларацію про майновий стан і доходи за звітній період 2015 рік, де самостійно визначила суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету, в розмірі 8143,05 грн. та суму грошового зобовязання з військового збору, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків за результатами звітного року, в розмірі 814,31 грн. (а.с. 11).

Як вбачається з матеріалів справи Калуська ОДПІ виставила ОСОБА_2 податкову вимогу №834-17 від 25.08.2016 року про сплату податкового боргу в розмірі 8957,36 грн. (а.с. 10).

Станом на 09.11.2016 року за відповідачем рахується податковий борг в загальному розмірі 8957,36 грн., з яких 8143,05 грн. - по податку на доходи фізичних осіб, що підлягають сплаті до бюджету, та 814,31 грн. - військовий збір, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків за результатами звітного року.

Вказане також підтверджується довідкою Калуської ОДПІ від 09.11.2016 року про податковий борг відповідача та зворотнім боком облікових карток по податку з доходів фізичних осіб та військового збору (а.с. 9, 12-13).

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно із п.6.1 ст.6 ПК України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст.8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад (п.8.2, п.8.3 ст.8 ПК України).

Згідно із п.п.9.1.2 п.9.1 ст.9 ПК України податок на доходи фізичних осіб віднесений до загальнодержавних податків і зборів.

В п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України).

Відповідно до п.162.1 ст.162 ПК України платниками податку на доходи фізичних осіб, є зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно із п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобовязання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно із ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися. Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо (ч.2 ст.3 ст.31 ПК України).

Згідно п.п. "в" п.176.1 ст.176 ПК України платники податку зобов'язані подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим.

Відповідно до п.179.1 ст.179 ПК України платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу (п.п.49.18.4 п. 49.18 ст.49 ПК України).

Згідно із п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.56.11 ст.56 ПК Українине підлягає оскарженню податкове зобовязання, самостійно визначене платником податків.

В п.179.7 ст.179 ПК України передбачено, що фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Згідно із п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов'язання це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету (п.54.2. ст.54 ПК України).

Нормами п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України передбачено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до п.1.1 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст.162 цього Кодексу.

В п.п.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст.163 цього Кодексу.

Згідно п.п.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту

Відповідно до п.п.1.4 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому ст.68 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Приписами п.п.1.5 коментованого пункту визначено, що відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у ст.171 цього Кодексу.

Платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені ст.176 цього Кодексу (п.п.1.6 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України).

Відтак, самостійно визначені відповідачем суми грошових зобовязань у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік є узгодженими та підлягають обовязковій сплаті.

Згідно із п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1 ст.59 ПК України).

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст.59 ПК України).

Відповідно до п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п.95.2 ст.95 ПК України).

Згідно із п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.95.4. ст.95 ПК України орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Наявність податкового боргу відповідача підтверджується дослідженими матеріалами справи, доказів сплати заборгованості суду відповідачем не представлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійсненні позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер НОМЕР_1) в дохід бюджету податковий борг в розмірі 8 957,36 грн. (вісім тисяч дев'ятсот п'ятдесят сім гривень тридцять шість копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Лучко О.О.

Постанова складена в повному обсязі 26.12.2016 року.