Справа № 205/1553/16-а
Суддя: Федченко В. М.
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

17.10.2016 Єдиний унікальний номер 205/1553/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Федченко В.М., при секретарі Джурко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 5 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 23.02.2016 року звернулася до суду з позовом до інспектора 5 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позивачка в своєму позові посилається на те, що 14 лютого 2016 року інспектором 5 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 винесена постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 122 КУпАПП і накладено штраф в розмірі 255,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 14 лютого 2016 р. вона, рухаючись на автомобілі «DAEWOO MATIZ» (д/н НОМЕР_1) по пр. Карла Маркса в м. Дніпропетровську (в районі ст. Метро Вокзальна) відчула несправність автомобіля та з метою запобігання будь-яким подальшим поломкам та небезпеці руху пішоходів та оточуючого транспорту, вона увімкнула аварійну світлову сигналізацію і здійснила вимушену зупинку біля трамвайної зупинки ліворуч від дороги, де стояв поліцейський автомобіль і інспектором була складена поставнова про адміністративне правопорушення, в якій вказано, що вона порушила п.3.34 ПДР.

З винесеною постановою позивачка не згодна, вважає її такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, вимогам закону та порушує його права, тому просить суд скасувати вказану постанову.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причине неявки суду не повідомив. До суду надійшли письмові заперечення, згідно яких позовну заяву не визнав в повному обсязі та просив відмовити в її задоволенні.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 14 лютого 2016 року відповідачем була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ПС2 №742349 від 14 лютого 2016 року, щодо позивача за те, що 14 лютого 2016 року о 13.35 год., остання керуючи автомобілем «DAEWOO MATIZ» (д/н НОМЕР_1) здійснила зупинку у зоні знаку 3.34 «зупинка заборонена», чим порушила вимоги Правил дорожнього руху України. Згідно даної постанови на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255,00 грн. на підставі ч. 1ст. 122 КУпАП, що підтверджується зазначеною вище постановою, наявною в матеріалах справи.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Правил дорожнього руху, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 6 ст. 71 КАС України передбачено, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У відповідності до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідачем не надано будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, яке зазначено в постанові. Таким чином, постанова серії ПС2 №742349 від 14 лютого 2016 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до ст. 94 КАС України, стягнути Управління національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 69, 71, 104, 122, 159, 160, 163, 171-2 Кодексу адімінстративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 5 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати Постанову від 14.02.2016 р. серія ПС 2 № 742349 про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп. до ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 122 КпАП.

Стягнути з Головного Управління національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 КАС України постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Федченко