Справа № 766/16368/16-а
Суддя: Дорошинська В. Е.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2016 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дорошинської В.Е.,

при секретарі Філіпенко І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, звернулась до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, в обґрунтування вимог зазначає, що з листопада 1993 року вона працювала на посаді судді Горностаївського районного суду Херсонської області. Постановою Верховної ради України від 21.06.2001 року №2576-ІІІ її було обрано суддею Херсонського обласного суду безстроково, 15.09.2016 року звільнено із займаної посади у звязку з поданням заяви про відставку, Постановою Верховної Ради України №1515-V-ІІІ «Про звільнення суддів» від 08.09.2016 року. Рішенням комісії для розгляду питань повязаних з призначенням та виплатою пенсії їй призначено довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 20097,00 грн., виходячи із стажу роботи на посаді судді 22 роки 10 місяців 15 днів, що становить 84% грошового утримання судді на відповідній посаді. Не погоджуючись з вказаним рішення УПФУ 24.10.2016 року Позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні із заявою про перерахунок довічного грошового утримання з підстав неврахування в повному обсязі усього стажу. Позивач вважає, що стаж роботи на посаді судді, до якого, зокрема, з урахуванням вимог вказаного вище законодавства зараховується календарний період навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету ім.. ОСОБА_2 , тобто 4 роки 9 місяців 25 днів. Враховуючи той факт, що вона вже обіймала посаду судді більше 10 років до стажу повинно бути зараховано половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Одеського державного університету (2 роки 4 місяці 28 днів). Отже, стаж роботи дає право позивачу на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, а становить 25 років 3 місяці 13 днів(22 роки 10 міс.15 днів - робота на посаді судді) =2 роки 4 місяці 28 днів(половина строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Одеського державного університету ім.. ОСОБА_2), що в свою чергу дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди, оскільки за кожний повний рік на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Просить визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні щодо визначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без урахування стажу роботи, та зобов'язати УПФУ в місті Херсоні здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 шляхом зарахування до стажу роботи що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання половини строку навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету ім.. ОСОБА_2 , що становить 2 роки 4 місяці 28 днів, починаючи з 16 09.2016 року в розмірі 90% грошового утримання судді апеляційного суду Херсонської області та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання.

Позивач в судове засідання не зявилась, однак надала заяву про розгляд справи в письмовому провадженні без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав заяву, що не заперечує провести розгляд справи без участі в порядку письмового провадження, крім того суду надані заперечення в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 41 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до рішення XIV сесії Херсонської обласної ради народних депутатів 21 скликання №270 від 27.10.1993 року та наказу Управління юстиції Херсонській області №03-11/85 від 01.11.1993 року ОСОБА_1 була обрана на посаду судді Горностаївського районного суду Херсонської області.

Відповідно до постанови ВРУ від 21.06.2001 року за №2576-ІІІ ОСОБА_1 обрано суддею Херсонського обласного суду безстроково.

Постановою Верховної Ради України від 08.09.2016 року № 1515-VIII «Про звільнення суддів» звільнено ОСОБА_1 із з займаної посади судді у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Управлінням Пенсійного фонду України в місті Херсоні ОСОБА_1 призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 20097,00 грн., що становить 84% відсотків розміру грошового утримання судді на відповідній посаді.

24 жовтня 2016 року, ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні із заявою про перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах їх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За загальним правилом, установленим частиною 1 статті 58 Конституції України закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з частиною 1 статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і Законами України.

Відповідно до Конституції України діяльність суддів гарантується, зокрема, особливим порядком їх обрання або призначення, звільнення з посади; обмеженням прав суддів на виконання іншої оплачуваної роботи, крім викладацької, наукової та творчої; фінансуванням функціонування судів та діяльності суддів виключно за рахунок коштів Державного бюджету України (стаття 126, частина 2 статті 127, стаття 128, стаття 130). Отже, ОСОБА_3 України не допускає обмеження чи скасування встановлених конституційних гарантій діяльності суддів.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» незалежність судді забезпечується зокрема належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді, правом судді на відставку. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.

Тобто гарантії незалежності суддів не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів і внесення змін до чинних, про що також неодноразово було зазначено і Конституційним Судом України, зокрема, у рішеннях від 08 червня 2016 року № 4- рп/2016, від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005.

Згідно з ч. 5 ст. 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» за суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Згідно ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Аналогічні норми містить і ОСОБА_3 України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р., який набрав чинності 30.09.2016 р. Так, відповідно до абзацу 2 пункту 25 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення цього Закону розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41 - 45, ст. 529; 2015 р., №№ 18 - 20, ст. 132 з наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Слід зазначити, що щомісячне довічне грошове утримання судді є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних (законних) очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при почесному видаленні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

При цьому, щодо стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України станом на день подання заяви) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, дає право подати заяву про відставку.

Разом з тим, згідно з пунктом 11 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній до 28 березня 2015 року, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. Водночас частиною четвертою статті 43 Закону України «Про статус суддів» зі змінами, внесеними Законом України від 24 лютого 1994 року № 4015-ХІІ, було встановлено: до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю суддів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих, за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 3 вересня 2005 року № 865 встановлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Виходячи з наведених вище норм чинного законодавства стаж роботи позивача на посаді судді, до якого, зокрема, з урахуванням вимог вказаного вище законодавства зараховується половина строку навчання у вищому юридичному закладі, становить 25 років 03 місяців 13 днів, що в свою чергу дає їй право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди, оскільки за кожний повний рік на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, що відповідає положенням пункту 25 розділу XII Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідно до якого у разі, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41 - 45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами), а за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону і, що також передбачено частиною 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016.

При цьому, стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (зясовується) Вищою радою юстиції (Вищою радою правосуддя) при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Поділ стажу та видокремлення з відповідного стажу роботи на посаді судді періоду навчання у вищому юридичному закладі і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним та таким, що суперечить вказаному вище чинному законодавству, яким передбачено визначення стажу роботи на посаді судді, у тому числі умови зарахування до вказаного стажу періоду навчання за денною формою на юридичному факультеті, оскільки за умови наявності стажу роботи на посаді судді не менше 10 років до стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання зараховується, зокрема, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, і відповідний стаж є єдиним та визначається як стаж роботи на посаді судді.

Відповідно до документів, поданих до Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні для встановлення і виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання, зокрема, подання про встановлення щомісячного довічного грошового утримання від 13.10.2016 року, розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, довідки про заробітну плату, стаж роботи, який дає позивачу право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання складає повних 25 років.

Факт наявності стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у вказаному вище розмірі саме з такого визначення встановлено і Вищою радою юстиції, якою 14.09.2016 року прийнято рішення про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення позивача з посади судді Апеляційного суду Херсонської області у звязку з поданням заяви про відставку.

Відповідно з цього ж визначення стажу роботи судді виходила і Верховна Рада України, прийнявши 22 вересня 2016 року постанову «Про звільнення суддів» та задовольнивши це подання Вищої ради юстиції.

Таким чином, за вказаних обставин розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача повинен становити не більше 90 відсотків суддівської винагороди судді ( 80 % + 10 % (5 років * 2 %)).

Однак, відповідач, встановив ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 84 відсотки суддівської винагороди судді, безпідставно розділивши стаж роботи судді і видокремивши зі стажу роботи на посаді судді навчання за денною формою навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету ім.. ОСОБА_2 і врахувавши при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання лише період роботи на посаді судді, що є неправомірним та суперечить рішенню Вищої ради юстиції від 14.09.2016 року, постанові Верховної Ради України від 08.09.2016 року щодо звільнення у відставку, зокрема, та чинному законодавству в цілому, про що зазначено.

Також, необхідно враховувати і ту обставину, що право на відставку і отримання щомісячного довічного грошового утримання виникло у позивача до набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів», а саме 21.03.2009 року (наказ № 7-К від 02.02.2009 року та лист ДСА України від 02.03.2009 року), і наявності відповідного стажу роботи, у тому числі 10 років на посаді судді, а тому в подальшому за кожний повний рік роботи на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді. Відповідними наказами від 11.03.2010 року та 16.05.2011 року розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшувався на 02 відсотки щорічно та визначено на той час на рівні 90 відсотків заробітної плати судді.

Статтею 126 Конституції України встановлено, що незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і законами України.

У рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 зазначено, що незалежність суддів є невід'ємною складовою їхнього статусу. Вона є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону. Незалежність суддів забезпечується насамперед особливим порядком їх обрання або призначення на посаду та звільнення з посади; забороною будь-якого впливу на суддів; захистом їх професійних інтересів; особливим порядком притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності; забезпечення державою особистої безпеки суддів та їхніх сімей; гарантуванням фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів, їх правового і соціального захисту. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суддів у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Висновок про те, що зменшення обсягу гарантій незалежності суддів суперечить Конституції України, також покладено в основу рішень Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013 та від 08 червня 2016 року № 4- рп/2016.

Частиною другою ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Правомірність свого рішення відповідачем в рамках даної справи не доведена.

Оскільки дії та рішення відповідача при встановленні (призначенні) ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання призвели до порушення принципу правової визначеності як складової верховенства права, передбаченого статтею 8 Конституції України, принципу рівності, який має універсальний характер і гарантований статтею 21 ОСОБА_3 Закону України, а також до порушення незалежності суддів, гарантованої статтею 126 Конституції України, це є підставою для задоволення вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6,17,18,19 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні щодо визначення розміру ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без врахування стажу роботи .

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 шляхом зарахування до стажу роботи що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання половини строку навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету ім.. ОСОБА_2 , що становить 2 роки 4 місяці 28 днів, починаючи з 16 09.2016 року в розмірі 90% грошового утримання судді апеляційного суду Херсонської області та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.Е. Дорошинська