Справа № 362/4977/16-а
Суддя: Марчук О. Л.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 362/4977/16-а
Провадження № 2-а/362/169/16
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21 грудня 2016 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Савицькій М.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Глевахівського селищного голови ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною, визнання незаконними дій, визнання незаконним і скасування розпорядження та покладення судових витрат,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги якого вказує на те, що відповідач в супереч положенням Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»:

-не забезпечив виконання рішення Глевахівської селищної ради № 92-05-VII від 28.01.2016 року та не вжив усіх необхідних заходів для повернення земельної ділянки до земель запасу місцевої ради;

-не включив питання про передачу коштів з бюджету Глевахівської селищної ради до районного бюджету для оплати дитячого харчування в Глевахівській ОСОБА_4 ступенів до порядку денного чергової сесії та не виніс його на розгляд депутатів місцевої ради;

-у встановлений законом строк не скликав сесію Глевахівської селищної ради для повторного розгляду рішення даної ради № 307-13-VII від 19.09.2016 року з урахуванням його «зауважень»;

-зупинив рішення Глевахівської селищної ради № 307-13-VII від 19.09.2016 року.

Так, викладені обставини щодо не вчинення відповідачем зазначених дій, позивач вважає бездіяльністю останнього, яка є протиправною, оскільки порушує права та інтереси місцевої громади селища Глеваха Васильківського району Київської області.

Також, дії відповідача по зупиненню рішення Глевахівської селищної ради № 307-13-VII від 19.09.2016 року позивач вважає незаконними, оскільки вони вчинені без будь-яких нормативно-правових обґрунтувань чи мотивованих зауважень та порушують вимоги 4 (викладено відповідно до змісту позову) ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

При цьому, розпорядження відповідача № 97 від 23.09.2016 року про зупинення рішення Глевахівської селищної ради № 307-13-VII від 19.09.2016 року позивач вважає незаконним, оскільки воно винесено з порушенням строків, встановлених 4 (викладено відповідно до змісту позову) ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не підписано, не скріплено печаткою місцевої ради та відповідач його не видавав особисто.

Також, позивач вважає незаконним і таким, що прийнято з перевищенням повноважень розпорядження відповідача № 98 від 26.09.2016 року про виконання обовязків селищного голови його заступником, оскільки виконання обовязків відповідного голови населеного пункту має бути покладено лише на секретаря місцевої ради, а не на іншу особу, яка не є виборною, у звязку з чим, позивач вважає, що дане розпорядження відповідача не відповідає вимогам чинного в Україні законодавства.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить:

- визнати протиправною наведену вище бездіяльність Глевахівського селищного голови ОСОБА_2;

- визнати незаконними дії відповідача по зупиненню рішення Глевахівської селищної ради № 307-13-VII від 19.09.2016 року;

- визнати незаконними і скасувати розпорядження відповідача № 97 від 23.09.2016 року і № 98 від 26.09.2016 року;

- покласти на відповідача судові витрати.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги позову та просив їх задовольнити з викладених у заяві підстав.

При цьому, під час розгляду справи в судовому засіданні позивач пояснив, що відповідач не виконав рішення Глевахівської селищної ради № 92-05-VII від 28.01.2016 року про припинення дії договору оренди землі укладеного між місцевою радою і ТОВ «Граніт».

Натомість, позивач не зміг відповісти на питання та пояснити суду коли ж саме і з якого моменту відповідач вчинив бездіяльність, що полягає у не забезпеченні виконання рішення Глевахівської селищної ради № 92-05-VII від 28.01.2016 року та не вжитті усіх необхідних заходів для повернення земельної ділянки до земель запасу місцевої ради.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили щодо заявлених вимог та просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідач при викладених позивачем обставинах діяв у межах і відповідно до положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Допитані під час розгляду справи в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які є депутатами Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, дали аналогічні за змістом показання та пояснили суду, що їм відомі обставини викладені у позові, а розпорядження відповідача № 97 від 23.09.2016 року про зупинення рішення Глевахівської селищної ради № 307-13-VII від 19.09.2016 року було надане їм без підпису і не завіреним печаткою місцевою ради із зазначенням на документі «копія» без жодних додатків.

Також, свідки повідомили суду, що вони не погоджуються із розпорядженням відповідача № 98 від 26.09.2016 року про виконання обовязків селищного голови його заступником.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача і його представника, показання свідків та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Одночасно, суд враховує, що правовий статус відповідача визначено Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», а його повноваження, як голови селища Глеваха Васильківського району Київської області закріплено у статті 42 даного Закону.

Під час розгляду справи в судовому засіданні суд встановив наступні обставини.

Рішенням Глевахівської селищної ради № 92-05-VII від 28.01.2016 року про припинення дії договору оренди ТОВ «Граніт», припинено дію укладеного із ТОВ «Граніт» договору від 13.03.2099 року оренди земельної ділянки, площею 0,7668 га, кадастровий номер :01:017:0200, що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський р-н., смт. Глеваха, вул. Вокзальна, 43 (а.с. 6).

Так, вирішуючи питання щодо обґрунтованості вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача стосовно не забезпечення останнім виконання рішення Глевахівської селищної ради № 92-05-VII від 28.01.2016 року та не вжиття усіх необхідних заходів для повернення земельної ділянки до земель запасу місцевої ради, суд виходить з того, що вказане рішення ради не покладає на селищного голову обовязок його виконання у будь-який спосіб чи якимось конкретним чином.

До того ж, стороною відповідача під час розгляду справи в судовому засіданні надано лист Глевахівської селищної ради № 170/02-22 від 24 березня 2016 року на імя Управління Держгеокадастру у Васильківському районі Київської області за підписом селищного голови ОСОБА_2, з якого вбачається, що місцевою радою повідомлено орган земельних ресурсів про припинення дії зазначеного договору оренди з проханням надати витяг з Державного земельного кадастру про передачу земельної ділянки до земель ради.

З пояснень відповідача встановлено, що станом на час розгляду даної справи, відповіді на вказаний лист селищна рада не отримала.

Відносно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не включення питання про передачу коштів з бюджету Глевахівської селищної ради до районного бюджету для оплати дитячого харчування в Глевахівській ОСОБА_4 ступенів до порядку денного чергової сесії та не винесення його на розгляд депутатів місцевої ради, суд керується тим, що відповідно до пункту частини четвертої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», селищний голова скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради, що належить до його повноважень, які він здійснює самостійно.

Разом з цим, наведена норма спеціального закону не зобовязує відповідача як селищного голову включати до порядку денного чергової сесії ради конкретні, ті чи інші питання та виносити їх на розгляд депутатів місцевої ради.

Серед іншого, стороною відповідача під час розгляду справи в судовому засіданні надано лист Глевахівської селищної ради № 509/02-22 від 06 вересня 2016 року на імя начальника відділу освіти Васильківської районної державної адміністрації Київської області за підписом селищного голови ОСОБА_2, у якому викладено прохання про уточнення розрахунків кількості дітей, які будуть харчуватись, вартості харчування на одну дитину, кількості днів і загальної суми по трьох навчальних закладах окремо.

З пояснень відповідача встановлено, що станом на час розгляду даної справи, відповіді на вказаний лист селищна рада не отримала.

Доводи позивача про те, що відповідач у встановлений законом строк не скликав сесію Глевахівської селищної ради для повторного розгляду рішення даної ради № 307-13-VII від 19.09.2016 року з урахуванням його «зауважень», суд вважає безпідставними та не приймає їх до уваги, оскільки частина четверта статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на яку посилається позивач при обґрунтуванні зазначених вимог, не встановлює обовязку селищного голови скликати сесію ради для повторного розгляду її рішення, яке було зупинено селищним головою.

Також, законом не встановлено строк, у який селищний голова, як вважає позивач зобовязаний скликати сесію селищної ради.

Зокрема, частина четверта статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що рішення селищної ради у пятиденний строк з моменту його прийняття може бути зупинено селищним головою і внесено на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень.

Отже, такі дії є правом селищного голови, а не його обовязком, оскільки наведені положення закону чітко та імперативно вказують саме на можливість зупинення і внесення на повторний розгляд рішення.

Натомість, вказана норма закону передбачає обовязок відповідної ради у двотижневий строк повторно розглянути рішення у випадку, якщо голова його вніс на такий повторний розгляд.

Тобто, враховуючи положення статей 12, 42 і 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», слід зробити висновок, що відповідач не допустив бездіяльності, яка полягає у:

-не забезпеченні виконання рішення Глевахівської селищної ради № 92-05-VII від 28.01.2016 року та не вжиття усіх необхідних заходів для повернення земельної ділянки до земель запасу місцевої ради;

-не включенні питання про передачу коштів з бюджету Глевахівської селищної ради до районного бюджету для оплати дитячого харчування в Глевахівській ОСОБА_4 ступенів до порядку денного чергової сесії та не винесенні його на розгляд депутатів місцевої ради;

-не скликанні у встановлений законом строк сесії Глевахівської селищної ради для повторного розгляду рішення даної ради № 307-13-VII від 19.09.2016 року з урахуванням його «зауважень»,

оскільки зазначені норми спеціального закону не встановлюють обовязку відповідача, як селищного голови Глевахи вчиняти такі дії, а тому вимоги позову в цій частині є безпідставними і необґрунтованими.

Розпорядженням Глевахівського селищного голови ОСОБА_2 № 97 від 23.09.2016 року на підставі частини четвертої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зупинено рішення Глевахівської селищної ради № 307-13-VII від 19.09.2016 року (а.с. 8).

Вимоги позивача про визнання незаконними дій відповідача по зупиненню рішення Глевахівської селищної ради № 307-13-VII від 19.09.2016 року, також не ґрунтуються на положеннях законодавства, оскільки відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення селищної ради у пятиденний строк з моменту його прийняття може бути зупинено селищним головою, а згідно із частиною восьмою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» селищний голова в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Отже, дії відповідача по зупиненню рішення Глевахівської селищної ради № 307-13-VII від 19.09.2016 року є результатом здійснення ним своїх повноважень селищного голови та в повній мірі відповідають, цілком узгоджуються і не порушують норми статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

У звязку з цим, суд також не вбачає підстав для визнання незаконним і скасування розпорядження відповідача № 97 від 23.09.2016 року про зупинення рішення Глевахівської селищної ради № 307-13-VII від 19.09.2016 року, оскільки воно винесено на підставі частини четвертої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в межах повноважень селищного голови та не суперечить вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Посилання позивача і показання свідків про те, що вказане розпорядження відповідача не існує, не підписано ним, не скріплено печаткою місцевої ради та відповідач його не видавав особисто, спростовуються наданим позивачем письмовим доказом, а саме: доданою до позову копією розпорядження відповідача № 97 від 23.09.2016 року (а.с. 8).

Розпорядженням Глевахівського селищного голови ОСОБА_2 № 98 від 26.09.2016 року у звязку з відбуттям селищного голови у щорічну чергову відпустку виконання його обовязків було покладено на заступника з питань діяльності виконкому ОСОБА_7 (а.с. 9).

Розглядаючи підстави для визнання незаконним і скасування розпорядження відповідача № 98 від 26.09.2016 року про виконання обовязків селищного голови його заступником, суд звертає увагу на частину другу статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до якої у разі звільнення з посади селищного голови у звязку з достроковим припиненням його повноважень або його смерті, а також у разі неможливості здійснення ним своїх повноважень, повноваження селищного голови тимчасово здійснює секретар відповідної селищної ради з моменту дострокового припинення повноважень селищного голови і до моменту початку повноважень селищного голови, обраного на позачергових виборах відповідно до закону, або до дня відкриття першої сесії відповідної селищної ради, обраної на чергових місцевих виборах.

Факт звільнення з посади селищного голови у звязку з достроковим припиненням його повноважень або його смерті або факт неможливості здійснення ним своїх повноважень у даному випадку в судовому засіданні під час розгляду справи не встановлено, а тому і не було підстав для здійснення його повноважень саме секретарем селищної ради.

Одночасно, суд враховує, що перебування селищного голови у щорічній основній відпустці не є обставиною, яка вказує на неможливість здійснення ним своїх повноважень, а є способом реалізації конституційного права особи на відпочинок.

Разом з цим, слід наголосити, що частина друга статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повязує здійснення секретарем відповідної місцевої ради повноважень голови певного населеного пункту з моментом початку повноважень селищного голови, обраного на позачергових виборах відповідно до закону.

Тобто, секретар відповідної місцевої ради здійснює повноваження голови певного населеного пункту у тому випадку, коли посада відповідного голови є вакантною та особа, яка її обіймала не може здійснювати свої повноваження у звязку з припиненням таких повноважень.

Отже, тимчасова відсутність селищного голови на своїй посаді та не здійснення ним своїх повноважень з передбачених законом підстав, зокрема: у звязку із перебуванням у відпустці, не є неможливістю здійснення ним своїх повноважень через припинення ним своїх повноважень, як селищного голови.

До того ж, при вирішенні даної позовної вимоги та аналізі норми частини другої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», необхідно враховувати розяснення Комітету Верховної ОСОБА_6 України з питань державного будівництва та місцевого самоврядування стосовно деяких питань здійснення повноважень сільських, селищних, міських голів та формування постійних комісій місцевих рад (відповідно до частини першої статті 13 та частини третьої статті 21 Закону України «Про комітети Верховної ОСОБА_6 України»), які затверджено на засіданні Комітету 19 червня 2013 року (протокол № 11), що містять висновок про те, що регулюючи питання здійснення повноважень сільського, селищного, міського голови у разі неможливості здійснення ним своїх повноважень, Закон не містить системного підходу при вирішенні питання обсягу та субєкта їх здійснення, що призводить до неоднозначного розуміння і застосування його положень, а тому, виходячи з вищенаведеного Комітет констатує, що питання здійснення секретарем сільської, селищної, міської ради повноважень відповідно сільського, селищного, міського голови у разі неможливості здійснення ним своїх повноважень потребує додаткового законодавчого врегулювання.

Таким чином, суд також не вбачає підстав для визнання незаконним і скасування розпорядження відповідача № 98 від 26.09.2016 року про виконання обовязків селищного голови його заступником, оскільки його прийняття не було повязане із неможливістю здійснення відповідачем своїх повноважень через припинення ним своїх повноважень, як селищного голови, а тому воно не суперечить вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, відповідач, який заперечує проти адміністративного позову, виконав передбачений наведеною нормою процесуального закону обовязок щодо доказування правомірності своїх рішень.

Враховуючи встановлені судом обставини та зміст правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає, що відповідач діяв у межах та відповідно до положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним і необґрунтованим, у звязку з чим, в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 42, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 2, 7 12, 69 72, 76, 77, 79, 86, 158 163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Глевахівського селищного голови ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною, визнання незаконними дій, визнання незаконним і скасування розпорядження та покладення судових витрат відмовити.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий