Справа № 805/3249/16-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 р. Справа №805/3249/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 12 год. 10 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І., за участю секретаря судового засідання Мангуш З.В. та представників сторін:

позивача не зявився;

відповідача не зявився;

третьої особи не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Маріупольської об'єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Управління державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області, про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Маріупольської об'єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Управління державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області, відповідно до якого, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, яку було прийнято судом, просить зобов'язати відповідача підготувати та надати висновок (подання) до третьої особи про повернення позивачу сплачених сум орендної плати за земельні ділянки у загальній сумі 56 552,59 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач сплатив 56 259,59 грн. у період з 14.04.14 р. по 08.06.16 р., тобто, у період у який він був звільнений від сплати орендної плати, в силу положень Закону України «Про тимчасові заходи на час проведення антитерористичної операції» (далі Закон № 1669).

Таким чином, вважає, що вказані кошти ним були сплачені надміру, тому підлягають зарахуванню у майбутній період.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивач помилково вважає, що був звільнений від сплати орендної плати у спірному періоді.

Звертає увагу на те, що позивачем самостійно та своєчасно було сплачено спірну суму орендної плати, самостійно узгоджену позивачем у відповідних податкових деклараціях.

Зазначає про те, що позивачем не надавався відповідачу сертифікат торгово-промислової палати України, який є єдиним документом, що засвідчує настання обставин непереборної сили (форс-мажору) відповідно до ст. 10 Закону № 1669.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню та встановив наступні обставини.

Відповідно до заяви про зміну предмету позову, яка була прийнята судом, позивач просить зобовязати відповідача підготувати та надати висновок (подання) до третьої особи про повернення позивачу сплачених сум орендної плати за земельні ділянки у загальній сумі 56 552,59 грн.

Порядок повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобовязань встановлений статтею 43 Податкового кодексу України (далі ПК України) та Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів № 787 від 03.09.13 р. (далі Порядок № 787).

Відповідно до пункту 43.1 статті 43 ПК України - помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобовязання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно з пунктом 43.3 статті 43 ПК України обовязковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобовязання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунки за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Пунктами 43.4 - 43.5 статті 43 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобовязань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку: на погашення грошового зобовязання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

У разі повернення надміру сплачених грошових зобовязань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Контролюючий орган не пізніше ніж за пять робочих днів до закінчення двадцятитонного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом пяти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобовязань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митих політику.

Таким чином, з аналізу вказаних норм видно, що обовязковою умовою, що є необхідною для подання відповідачем органу, що здійснює казначейське обслуговування висновку про повернення коштів, є подання платником податків контролюючому органу заяви про повернення коштів.

Судом встановлено, що станом на момент розгляду даної справи позивачем було подано до відповідача клопотання, відповідно до якого позивач просив здійснити перерахунок орендної плати за одну з двох земельних ділянок, у якому просив зарахувати надміру сплачені кошти у розмірі 56 552,59 грн. у майбутній період (тобто просив зарахувати кошти у рахунок погашення зобовязання за тим самим податком у майбутньому періоді, що ст. 43 ПК України не вимагається та не передбачено).

Вказане клопотання не містить вимог про повернення коштів позивачу.

Жодних заяв саме про повернення надміру сплачених коштів позивачу, як того вимагає п. 43.4 ст. 43 ПК України позивачем відповідачу подано не було.

Враховуючи викладене позовні вимоги про зобовязання відповідача підготувати та надати висновок (подання) до третьої особи про повернення позивачу сплачених сум орендної плати за земельні ділянки у загальній сумі 56 552,59 грн. є передчасними та задоволенню не підлягають.

Згідно з вимогами ст. 94 КАС України, приймаючи до уваги відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати, сплачені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 17, 86, 94, 158-163, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Маріупольської об'єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Управління державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області, про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 14 грудня 2016 року.

Постанову складено у повному обсязі 19 грудня 2016 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частин постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Бабіч С.І.