Справа № 826/1708/13-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1708/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О. Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

22 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 начальника Управління внутрішнього аудиту Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 начальника Управління внутрішнього аудиту Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2013 року, які були залишені без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.11.2015 року, позов ОСОБА_2 був задоволений в частині: визнання протиправною бездіяльності Міністерства юстиції України щодо не здійснення контролю за доведенням ОСОБА_2 начальником Управління внутрішнього аудиту Міністерства юстиції України ОСОБА_3 наказу Міністерства юстиції України від 01.08.2011 року № 1929/5 «Про затвердження Положення про преміювання працівників центрального апарату Міністерства юстиції»; скасувати наказ Міністерства юстиції України від 07.03.2013 року № 265/к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2» як незаконний з часу його видання.

У задоволенні решти позовних вимог, а саме щодо: визнання протиправними дії (бездіяльність) Міністерства юстиції України щодо невиплати у належному розмірі грошової премії за період з листопада 2011 року по квітень 2013 року включно; видачі наказу Міністерства юстиції України від 07.03.2013 року №265/к про притягнення до дисциплінарної відповідальності; неналежного (формального) розгляду заяви від 25.01.2013 року щодо незгоди з підсумковою оцінкою у формі бланку щорічної оцінки за 2012 рік; визнання протиправними дії ОСОБА_3 - начальника Управління внутрішнього аудиту Міністерства юстиції України щодо внесення недостовірних відомостей до акта від 22.01.2013 року про залишення позивачем робочого місця без поважних причин, внесення недостовірних відомостей до доповідної записки від 04.02.2013 року № 18-48/25 щодо порушення позивачем трудових обов'язків, внесення недостовірних відомостей та недоліків у роботі ОСОБА_2 до форми бланку щорічної оцінки за 2012 рік, не доведення позивачеві розміру відсотка щомісячного преміювання працівників Міністерства юстиції України, встановленого Комісією з питань преміювання Міністерства юстиції; стягнення з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_2 недовиплаченої заробітної плати з урахуванням розміру відсотка щомісячного преміювання працівників Міністерства юстиції, встановленого Комісією з питань преміювання Міністерства юстиції за період з листопада 2011 року по квітень 2013 року включно у загальній сумі 14314,49 грн.; компенсаційних виплат втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»; у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 10000,00 грн.; у рахунок відшкодування судових (матеріальних) витрат 188,40 грн. відмовлено.

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з заявою про перегляд зазначеного судового рішення за нововиявленими обставинами (з урахуванням доповнення заяви), в якій просив суд скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2013 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову про:

визнання протиправними дій Міністерства юстиції України щодо неналежною (формального) розгляду заяви від 25.01.2013 року щодо незгоди з підсумковою оцінкою у формі бланку щорічної оцінки за 2012 рік;

визнання протиправними дій начальника управління внутрішнього аудиту Міністерства юстиції України ОСОБА_3 щодо внесення недостовірних відомостей та недоліків у роботі ОСОБА_2 до форми бланку щорічної оцінки за 2012 рік;

скасування рішення Міністерства юстиції України у формі бланку щорічної оцінки виконання державним службовцем посадових обов'язків і завдань за 2012 рік щодо підсумкової оцінки;

стягнення з Міністерства юстиції України на користь заявника у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 10000,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2016 року зазначену заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись з судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Залишаючи заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами без задоволення, вказана заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що нововиявленою обставиною, яка є істотною для вирішення справи, на думку заявника, є постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2014 року у справі № 826/13742/13-а за позовом ОСОБА_2 до Національного агентства України з питань державної служби про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, якою встановлено, що допущення ОСОБА_2 порушення у вигляді вивчення під час проведення внутрішнього аудиту стану фінансово-господарської діяльності ГУЮ у Закарпатській області питань, не передбачених програмою аудиту, було встановлено на підставі звернення начальника управління ДВС ГУЮ у Закарпатській області Панової Н.В. від 19.03.2012 року щодо упередженості ОСОБА_2 під час проведення аудиту.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сама по собі наявність звернення про упереджене проведення внутрішнього аудиту не є доказом того, що викладені в ньому обставини дійсно мали місце.

У відповідності до глави 5 розділу 4 Стандарту внутрішнього аудиту, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 04.10.2011 року № 1247, скарги на дії працівників підрозділу внутрішнього аудиту, що надходять до установи, розглядаються у встановленому законодавством порядку. Якщо за результатами розгляду скарги установою встановлено факт невідповідності офіційної документації, складеної за результатами внутрішнього аудиту, дійсному стану справ та або порушення працівником підрозділу внутрішнього аудиту законодавства, в тому числі цих Стандартів, що вплинуло на об'єктивність висновків, керівник установи призначає повторний внутрішній аудит. Повторний внутрішній аудит проводиться працівниками підрозділу внутрішнього аудиту, які не брат участі в попередніх внутрішніх аудитах, з тих самих питань.

Судом першої інстанції під час розгляду справи з пояснень представника відповідача встановлено, що за результатами розгляду звернення Панової Н.В. від 19.03.2012 року повторний аудит ГУЮ у Закарпатській області не призначався та не проводився.

Вказуючи на наведену нововиявлену обставину - висновок апеляційного суду - як на істотну для вирішення даної справи, заявник виходив з того, що, при прийнятті рішення у даній справі судом першої інстанції від 22.05.2013 року не було відомо про вищезазначені істотні обставини для правильного вирішення справи. На думку заявника, зазначеним висновком підтверджується достовірний матеріально-правовий факт, який має істотне значення для правильного вирішення спору та є таким, що міг вплинути на висновок суду при ухваленні судового рішення, його врахування могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення, встановлені апеляційним судом наведені обставини могли спростувати висновок покладений в основну судового рішення.

Також, нововиявленою обставиною, яка є істотною для справи, на думку заявника, є рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 23.12.2015 року у справі № 308/545/15-ц за позовом ОСОБА_2 до Головного управління юстиції у Закарпатській області та начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області Панової Н.В. про спростування недостовірної інформації, яким визнано факт поширення посадовою особою Головного управління юстиції у Закарпатській області Пановою Н.В. недостовірної інформації у зверненні від 19.03.2012 року до начальника управління внутрішнього аудиту Міністерства юстиції України, а саме: «працівником управління ОСОБА_2 витребувано документи щодо діяльності торгуючих організацій, які здійснюють реалізацію конфіскованого майна. Програмою аудиту не передбачено такого виду перевірки, а дії ОСОБА_2 носять самовільний характер і дають підстави вважати про його особисту зацікавленість», та зобов'язано спростувати вказану інформацію шляхом відкликання Пановою Н.В. своє звернення (листа) начальнику управління внутрішнього аудиту ОСОБА_3 від 19.03.2012 року протягом одного місяця із дня набрання рішенням законної сили».

Відповідно до частини 1 та 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Отже, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - це факультативна стадія адміністративного процесу під час якої суд, який ухвалив судове рішення, після набрання ним законної сили, переглядає його з ініціативи осіб, які брали участь у справі у зв'язку із виявленням істотних обставин, що існували, але не були їм відомі на час вирішення справи.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об'єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі та суду.

Нова обставина, що з'явилася або змінилася після розгляду справи не є підставою для перегляду справ.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов'язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатись нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Обставини, що виникли чи змінилися після прийняття судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

При цьому, «істотність» обставини означає, що, якби суд міг урахувати її при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення справи. Ознаку «не були і не могли бути відомі особи» слід розглядати, - як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. У разі, якщо вона все ж таки могла знати про певну обставину, то у суду відсутні підстави для перегляду судового рішення, визначені пунктом 1 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктами 4 та 5 частини 2 статті 248 Кодексу адміністративного судочинства України, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи; обґрунтування з посиланням на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Таким чином, нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення. Іншими словами, якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона б обов'язково вплинула на остаточні висновки суду. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення, обставини, а також обставини, які могли бути встановлені у ході судового розгляду справи.

Правова позиція по даному питанню викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 29 березня 2011 року у справі № К-19387/08.

Судом першої інстанції було встановлено, що, на думку заявника, нововиявленою обставиною, яка є істотною для даної справи, є постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2014 року у справі № 826/13742/13-а.

В той же час, судом першої інстанції було встановлено, що зазначене судове рішення наводилось заявником під час додаткового обґрунтування касаційної скарги на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.05.2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2013 року у справі № 826/1708/13-а, тому не може бути визнаним нововиявленою обставиною.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що не може вважатися нововиявленою обставиною і рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 23.12.2015 року у справі № 308/545/15-ц, на яке посилається заявник, оскільки постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2013 року у справі № 826/1708/13-а не містить посилань на обставини та не встановлює факти, спростовані цим рішенням.

Більше того, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 24.10.2016 року у справі № 757/36874/14-ц за позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання інформації такою, що не відповідає дійсності та спростування недостовірної інформації, встановлено, що оцінка бланка щорічної оцінки виконання посадових обов'язків і завдань за 2012 рік була предметом дослідження судів адміністративної юрисдикції, які прийшли до висновку про те, що підстав вважати викладену інформацію недостовірною немає, а сама оцінка є суб'єктивним рішенням керівника. Також, у ньому зазначено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2014 року у справі № 826/13742/13-а встановлено лише факт відсутності проведення агентством службового розслідування щодо обставин, викладених у зверненні Панової Н.В. від 19.03.2012 року, а не факт законності дій ОСОБА_2 під час проведення аудиту діяльності.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що вказані заявником обставини як нововиявлені, не є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення та не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами в розумінні статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються викладеним, а тому вона є такою, що задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 155, 159, 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 253, 254 КАС України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 22.12.2016 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.