Справа № 813/2952/16
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року справа № 813/2952/16

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого-судді Ланкевича А.З.,

секретар судового засідання Гойна Є.А.,

за участі представників:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до Західного офісу Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить визнати протиправними та скасувати як незаконні і необґрунтовані вимоги відповідача, викладені у формі листа від 05.08.2016 року №08-15м/4249, в частинах, що стосується:

- усунення порушень законодавства щодо спричинення збитків Квартирно-експлуатаційним відділом м. Львова на суму 1391106,40 грн. внаслідок невжиття заходів до своєчасного стягнення дебіторської заборгованості з Будинкоуправління №4 військового містечка «Липники» в сумі 614544,80 грн., мешканців Будинкоуправління №6 в сумі 541212,66 грн. та Будинкоуправління №4 в сумі 235348,94 грн.;

- усунення порушень законодавства щодо недоотриманої спеціальним фондом державного бюджету та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Львова орендної плати у розмірі 77852,79 грн., внаслідок зменшення вартості майна та невірного встановлення розміру орендної плати згідно договору оренди, укладеного з ПП «Інтертайле», від 29.11.2014 року за №10 та додаткового договору оренди від 09.04.2010 року за №7-2/2010/КЕВ.

Посилається на те, що за результатами проведеної відповідачем ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.05.2013 року по 31.03.2016 року складено акт від 01.07.2017 року №08-21/14 з відображенням виявлених порушень. У подальшому, на підставі вказаного акта, відповідачем висунуто вимогу, викладену у листі №08-15м/4249 від 05.08.2016 року «Щодо усунення порушень законодавства». Однак, позивач із такою не погоджується, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, покликаючись на підстави, викладені у позовній заяві та наданих суду поясненнях, просить позов задовольнити.

Від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, в яких посилається на те, що спірна вимога скерована у звязку із тим, що в ході ревізії встановлено невжиття позивачем заходів щодо своєчасного стягнення дебіторської заборгованості, чим завдано збитків на суму 1391106,40 грн., та невірне встановлення розміру орендної плати і, як наслідок, недоотримання орендної плати, що призвело до завдання збитків спеціальному фонду державного бюджету та позивачу в загальній сумі 155705,58 грн. Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною. З огляду на зазначене, вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, просить відмовити в його задоволенні, посилається на підстави, викладені в письмових запереченнях на позовну заяву та наданих суду поясненнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Державною фінансовою інспекцією у Львівській області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова за період з 01.05.2013 року по 31.03.2016 року, в якому встановлено окремі порушення законодавства, що відображено в акті ревізії від 01.07.2016 року №08-21/14.

10.08.2016 року на адресу позивача надійшла вимога відповідача №08-15м/4249, в якій, серед іншого, зазначено:

- невжиття заходів КЕВ м. Львова щодо своєчасного стягнення дебіторської заборгованості з Будинкоуправління №4 військового містечка «Липники» в сумі 614544,80 грн., мешканців Будинкоуправління №6 в сумі 541212,66 грн. та Будинкоуправління №4 в сумі 235348,94 грн., що призвело до спливу строків її стягнення, тобто допущення втрати боржника в зобовязанні, і є порушенням вимог ст.527 Цивільного кодексу України та як наслідок проведено зменшення активів бюджетної установи, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) КЕВ м. Львова на суму 1391106,40 грн. (аркуш 1 абзац 4);

- комісією КЕВ м. Львова всупереч абз.4 ч.3 ст.23 Закону №2269-ХІІ та п.п.4.4, п.7 та 6.3 додаткового договору оренди №2/2010/КЕВ від 09.04.2010 року до договору оренди від 29.11.2004 року №10 проведено зменшення вартості майна встановленої за результатами незалежної оцінки на суму 624370,99 грн., яке передано в оренду ПП «Інтертайле», що призвело до невірного встановлення розміру орендної плати та як наслідок недоотримано орендної плати спеціальним фондом державного бюджету та КЕВ м. Львова в загальній сумі 155705,58 грн. (аркуш 2 абзац 2).

У звязку із цим, вимагалось усунути виявлені порушення в установленому законодавством порядку в строк до 30 календарних днів.

Вважаючи протиправними зазначені вище рішення Державної фінансової інспекції у Львівській області, викладені у вимозі від 05.08.2016 року №08-15м/4249, позивач звернувся до суду з даним позовом про їх скасування.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23.04.2011 року №499/2011 (далі Положення №499/2011), Державна фінансова інспекція України (далі Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до підп.4 п.4 Положення №499/2011, Держфінінспекція України, відповідно до покладених на неї завдань, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

В силу вимог п.6 Положення №499/2011, Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, предявляти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обовязкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи обєкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням №499/2011 встановлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п.7 ст.10 Закону України №2939-ХІІ від 26.01.1993 року «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право предявляти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства предявляти обовязкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи обєкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обовязковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи обєкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

При цьому суд враховує, що в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржено лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обовязки для позивача. А оскільки, як встановлено судом та й не заперечувалось представником позивача в судовому засіданні, збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає такий позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній Верховним судом України у постановах від 15.04.2014 року (справа №21-40а14), від 20.05.2014 року (справа №21-93а14), від 18.09.2014 року (справа № 21-332а14), від 23.02.2016 року (справа №818/1857/14), яка у відповідності до статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою до застосування судом першої інстанції при прийнятті судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього ж Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених на їх підставі обставин справи, суд приходить висновку, що спірне рішення не впливає на реалізацію прав позивача та не призводять до виникнення у нього додаткових обов'язків, оскільки не являє собою остаточне волевиявлення суб'єкта владних повноважень в даних правовідносинах. Відтак, у задоволенні позову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до Західного офісу Державної аудиторської служби України про визнання протиправними та скасування вимог відповідача, викладених у листі від 05.08.2016 року №08-15м/4249 слід відмовити.

Щодо судового збору, то відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі, до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.

Оригінал повного тексту постанови складено в одному примірнику 22.12.2016 року.