Справа № 826/13918/16
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань залишення позовної заяви без розгляду

13 грудня 2016 року м. Київ № 826/13918/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії:

головуючого судді Шулежка В.П., судді Іщука І.О., судді Погрібніченка І.М.,

за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О.,

за участю сторін:

представник позивача - ОСОБА_1,

представник відповідача 1 - Сидоренко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_3 до Національного банку України, Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС у Одеській області, за участю третьої особи - публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» - правонаступника відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Райфайзен Банк Аваль» про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_3 (далі - позивач) до Національного банку України, Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС у Одеській області, за участю третьої особи - публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» - правонаступника відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Райфайзен Банк Аваль» про зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.2016 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Водночас, за результатами здійсненої у комп'ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» перевірки зарахування відповідної суми судового збору за квитанцією, долученою представником позивача до позовної заяви, від 23.09.2016 №0.0.622963480.1 на суму 1102,40 грн. встановлено, що до спеціального фонду Державного бюджету України жодних підтверджень від органів Державної казначейської служби судом за вказаною позовною заявою не знайдено, оскільки такі кошти за цією квитанцією вже були зараховані до іншої справи. Зазначене свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам, встановленим частиною третьою статті 106 КАС України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. Позивача попереджено, що наслідки недотримання вимог ухвали суду передбачені статтею 155 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала суду не оскаржена та набрала законної сили.

На виконання вимог ухвали суду від 07.11.2016 представником позивача подано заяву, в якій не погоджується з вимогами ухвали та просить відкрити провадження і звільнити від сплати судового збору.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заяву в повному обсязі.

Судом поставлено на обговорення питання щодо залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з неусуненням недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом.

Представник позивача заперечував проти залишення позовної заяви без розгляду.

Представник відповідача підтримав питання щодо залишення позовної заяви без розгляду.

Розглянувши подану заяву та додані до неї матеріали, суд відхиляє посилання позивача на постанову Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 №2 та норми Цивільного процесуального кодексу України, оскільки вони жодним чином не стосуються даного предмету спору та не можуть бути застосовані до вищевикладених обставин у даній справі.

Щодо посилань представника позивача, як на підставу звільнення позивача від сплати судового збору, на положення Закону України «Про захист прав споживачів» суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Споживачем, права якого захищаються на підставі вказаного Закону, є лише громадяни (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товар (роботи, послуги) для власних побутових потреб.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва. Вказана правова позиція викладена у постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 №5.

Разом з тим, у межах спірних правовідносин позивач обґрунтовує вимоги щодо ненадання інформації відповідачами, суб'єктами владних повноважень, на запит позивача.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Закон України «Про судовий збір», який є спеціальним законом, що визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, у чинній редакції не передбачає пільг щодо сплати судового збору для споживачів за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Так, Закон України «Про судовий збір» визначає випадки, коли судовий збір не підлягає сплаті шляхом виключення відповідних заяв із числа об'єктів справляння судового збору та встановлення пільг щодо слати судового збору.

Вичерпний перелік заяв, за подання яких не справляється судовий збір наведено у ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», а пільги щодо сплати судового збору встановлені у ст.5 зазначеного Закону.

Так, позовні заяви споживача у зв'язку із порушенням його прав не визначено у ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», а споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не мають пільг щодо сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, за відсутності в матеріалах, доданих до позовної заяви доказів, які підтверджували б, що позивач звільнений від сплати судового збору з підстав, встановлених ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає, що позивач має сплачувати судовий збір на загальних підставах.

Варто зазначити, що обов'язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду.

Враховуючи вищезазначене, зважаючи на те, що станом на момент постановлення ухвали недоліки позовної заяви, викладені в ухвалі суду від 07.11.2016, не усунуто, хоча судом надавалось достатньо часу для їх виконання, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статті 106 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 155 КАС України, особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 155, 160, 165 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Національного банку України, Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС у Одеській області, за участю третьої особи - публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» - правонаступника відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Райфайзен Банк Аваль» про зобов'язання вчинити дії залишити без розгляду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без розгляду надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали.

Повний текст ухвали складений та підписаний 15.12.2016 року.

Головуючий суддя В.П. Шулежко

Суддя І.О. Іщук

Суддя І.М. Погрібніченко