Справа № 750/7552/16-а
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/7552/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Жук М.І.
Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретаря судового засідання Тищенко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 жовтня 2016 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

09.08.2016 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту 10.7 рішення Чернігівської міської ради від 01.03.2016 року щодо відмови їй у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою м.Чернігів вулиця Танкістів, (будівельний № 21), орієнтовною площею 0,100 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в грудні 2012р. вона подала відповідачу заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вулиці Танкістів в м.Чернігові, яке не було задоволено, в наслідок чого в судовому порядку таке рішення відповідача було визнано незаконним та скасовано. Проте, наступна її заява про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по тій же вулиці Танкістів в м.Чернігові, подана вже у січні 2016р., після судових спорів, також не була задоволена. Посилаючись на вказані обставини, позивач вважає, що у відповідача не було законних підстав для прийняття рішення щодо відмови їй у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вказаній адресі.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.10.2016 р. у задоволені позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як уповноважений власник земель територіальної громади міста Чернігова, визначив інший напрямок використання земельної ділянки, на яку претендує позивач, що відноситься до його компетенції.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції і подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.

В судове засідання сторони не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Суд розглянув справу у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в грудні 2012р. ОСОБА_2 разом з іншими особами звернулася до Чернігівської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вулиці Танкістів в м. Чернігові, орієнтовною площею 0,100 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (кожному). Вказана обставина підтверджена рішенням районного суду м. Чернігова від 11.09.2013р. у справі № 750/4449/13-ц.

Рішенням Чернігівської міської ради від 26.12.2012р., зокрема пунктом 1, було відмовлено ОСОБА_2 та іншим особам у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вулиці Танкістів в м. Чернігові, орієнтовною площею 0,100 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (кожному). Вказана обставина підтверджена тим же судовим рішенням.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.09.2013р. у справі № 750/4449/13-ц, позов ОСОБА_2 та інших осіб задоволено частково, визнано протиправним та скасовано пункт 1 в частині підпунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6, 1.7, 1.8, 1.9, 1.10, 1.12, 1.14, 1.15, 1.16, 1.17, 1.18, 1.19, 1.20, 1.21, 1.22, 1.23, 1.24, 1.25, 1.26, 1.27, 1.28, 1.29, 1.30 рішення Чернігівської міської ради (двадцять восьма сесія шостого скликання) від 26 грудня 2012 року про відмову ОСОБА_2 та іншим особам, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_2, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29 у наданні дозволу на розроблення проекту відведення земельних ділянок (будівельні №№ 1-10, 14-30) по вулиці Танкістів в м. Чернігові для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибних ділянок). В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 28.10.2013р. рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.09.2013р. у справі №750/4449/13-ц залишено без змін, внаслідок чого, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.09.2013р. у справі №750/4449/13-ц набрало законної сили 28.10.2013р. і підлягало виконанню.

28.11.2014р. Рішенням Чернігівської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту Детального плану території групи житлових кварталів «Лісковиця» вирішено Управлінню архітектури та містобудування Чернігівської міської ради надати дозвіл на розроблення проекту Детального плану території групи житлових кварталів «Лісковиця» (а.с.28).

Пунктом 3 вказаного рішення Чернігівської міської ради до затвердження проекту Детального плану території групи житлових кварталів «Лісковиця» введено тимчасову заборону на надання дозволів громадянам на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок (вільних від забудови земель запасу комунальної власності) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Рішенням Чергнігівської міської ради від 01.03.2016р. ОСОБА_2 (та іншим особам) відмовлено у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вулиці Танкістів (будівельний № 21) орієнтованою площею 0,1000 га (а.с.7). Вказана відмова обґрунтована тим, що є пункт 3 рішення Чернігівської міської ради «Про надання дозволу на розроблення Детального плану території групи житлових кварталів «Лісковиця» від 28.11.2014 року, отже, земельна ділянка включена до проекту забудови житлового кварталу «Лісковиця».

В касаційному порядку рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.09.2013р. у справі №750/4449/13-ц не було скасовано (а.с.5).

Вищенаведені обставини відповідними доказами і не є спірними.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» (надалі Закон № 280) (в редакції на день прийняття спірного рішення) визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст.10 Закону № 280 сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 26 Закону № 280 визначена виключна компетенція сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 вказаного Закону питання з приводу земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської ради.

Статтею 33 Закону № 280 встановленні повноваження міської ради у сфері регулювання земельних відносин.

Аналогічне право щодо повноважень міської ради з приводу вирішення земельних питань закріплено в п. "й" ст. 12 Земельного кодексу України

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції на грудень 2012р. день подання позивачем заяви щодо надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 118 Земельного кодексу України визначений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Частиною 1 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Відповідно до частини 2 статті 118 Земельного кодексу України рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Згідно частини 6 вказаної статті громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини 7 вказаної статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволені позовних вимог виходив з того, що є рішення Чернігівської міської ради від 28.11.2014р., зокрема п.3, яким до затвердження проекту Детального плану території групи житлових кварталів «Лісковиця» введено тимчасову заборону на надання дозволів громадянам на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, внаслідок чого, відповідач правомірно рішенням від 01.03.2016р. відмовив позивачу у наданні дозволу у розроблені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проте, колегія суддів з вказаним висновком суду першої інстанції не погоджується з наступних підстав.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинного буди законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 ст.72 КАС України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зі змісту рішення суду першої інстанції вбачається, що обставини у справі судом не встановлювалися взагалі і не аналізувалися.

Отже, апеляційний суд встановив, що позивач у грудні 2012р., тобто, ще до існування рішення відповідача від 28.11.2014р., звернулася до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вулиці Танкістів в м. Чернігові, яке не було законним шляхом відповідачем вирішено. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 11.09.2012р., яке набрало законної сили 28.10.2013р., тобто також до існування рішення відповідача від 28.11.2014р., право позивача було відновлено і підлягало виконанню. Проте, відповідачем рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 11.09.2012р., яке набрало законної сили 28.10.2013р., не виконана.

Відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідачем вказане не спростовано. Суду апеляційної інстанції не були надані докази щодо спростування зазначених обставин.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що спірне рішення Чернігівської міської ради від 01.03.2016р. підлягає визнанню як протиправне та скасуванню, оскільки відповідач, розглядаючи повторно заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки, повинен був виконати судове рішення, тим самим відновити порушене право позивача, отже, у відповідача не було законних підстав для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 71 КАС України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Суд може збирати докази з власної ініціативи.

Керуючись вказаними нормами, суд апеляційної інстанції витребував у відповідача додаткові докази, зокрема документи, які були предметом розгляду та підставою для прийняття відповідачем спірного рішення.

Відповідачем вказана ухвала суду апеляційної інстанції залишена без виконання.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень без поважних причин не надав суду докази обґрунтованості прийнято ним рішення, ним не спростовано доводи апелянта, що вулиця Танкістів, по якій вона бажає отримати у власність земельну ділянку, знаходиться в іншій частині міста ніж де знаходиться квартал Лісковиці.

Частиною 4 ст.70 КАС України встановлено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення, внаслідок чого, спірне рішення є протиправним і підлягає скасуванню в частині пункт 10.7 щодо відмови в наданні дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вулиці Танкістів (будівельний №21) в місті Чернігів, орієнтовною площею 0,100 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, постанова прийнята з порушенням норм матеріального права та процесуального права, що є підставою для її скасування, та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог.

Повний текст постанови виготовлено 23.12.2016 р.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 жовтня 2016 р., задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 жовтня 2016 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати пункт 10.7 рішення Чернігівської міської ради (четверта сесія сьомого скликання) від 01 березня 2016 року про відмову в наданні дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вулиці Танкістів (будівельний №21) в місті Чернігів, орієнтовною площею 0,100 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Епель О.В.