Справа № 804/19516/14
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року м. Київ К/800/37934/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Гончар Л.Я.
Шведа Е.Ю.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2015р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2015р. у справі № 804/19516/14 за позовом ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського" до Дніпропетровської митниці про визнання недійсним та скасування рішення, скасування картки відмови, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся з позовом в якому просив:

- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110010000/2014/20048 від 26.06.2014р.;

- визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №110010000/2014/600086/1 від 26.06.2014р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність дій митниці щодо самостійного визначення митної вартості та необґрунтованим витребуванням у позивача додаткових документів щодо підтвердження митної вартості товару.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2015р., залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2015р., в задоволенні позову відмовлено.

На постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2015р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2015р.надійшла касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського", в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про їх скасування та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 14.02.2014 року між позивачем (покупець) та компанією "Dalmond Trade House Limited" Кіпр (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу № DTH-025-14/14-0314-12 (Контракт), згідно з умовами якого продавець зобов'язався здійснити поставку товару покупцю, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар на умовах, зазначених у Додатках до Контракту. Згідно Додатку продавець зобов'язався поставити наступні вогнетривкі матеріали виробництва Китаю. Умови поставки: DAP - станція Правда, Придніпровської залізниці (Інкотермс -2010). Вартість упакування і маркування включені до вартості товару (п.4.4 Контракту).

Вказаний товар було заявлено до митного оформлення шляхом подання митної декларації №110010000/2014/020928 від 24.06.2014 року. Митну вартість товару заявлено позивачем у декларації митної вартості форми ДМВ-1 за ціною договору (основний метод).

На підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем було надано митному органу наступні документи: контракт купівлі-продажу №DTН-025-14/14-0314-12 від 14.02.2014 року; додаток №4 від 14.02.2014 року; додаткова угода №1 від 14.02.2014 року; рахунок DTН-025-14/14-0314-12-80077178 від 21.04.2014 року; рахунок DTН-025-14/14-0314-12-80077179 від 21.04.2014 року; сертифікат про походження товару G70454 від 21.04.2014 року; сертифікат про походження товару G70455 від 21.04.2014 року; картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами №110/2012/0001471 від 29.04.2014 року; залізничну накладну №40116162 від 16.06.2014 року; коносамент №BSSHA10210 про перевезення товару морським транспортом від 28.04.2014 року; довідку про транспортні витрати №062Д/885 від 24.06.2014 року; пакувальний лист б/н від 21.04.2014 року; дистриб'юторський контракт від 01.01.2013 року між постачальником Ляонінг Далмонд вогнетривка компанія Ко., Лтд та дистриб'ютором компанією "Dalmond Trade House Limited" на поставку та продаж продукції; лист продавця №DTН-235 від 21.05.2014 року; наряд №507/IL від 06.06.2014 року; сертифікат якості від 10.04.2014 року; копію митної декларації країни відправлення №02107986 від 24.04.2014 року.

За митною декларацією №110010000/2014/020928 від 24.06.2014 року при візуальному контролі документів до МД відповідачем були виявлені певні ознаки ризиковості операції та за товарами 3,4 сформовані ризики 105-2 "Контроль правильності визначення митної вартості товарів" та 106-2 "Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів".

За наслідками контролю наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, відповідачем встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять наступні розбіжності:

- інвойс укладений 21.04.2014 року, тобто передоплата мала бути здійснена до 22.05.2014 року. При цьому на момент митного оформлення товару (26.06.2014 року) платіжний документ не надавався.

- документи, що підтверджують врахування комісійної винагороди у митній вартості, як складової митної вартості до митного оформлення не надано. У декларації митної вартості позивачем не враховано комісійну складову у митну вартість товару.

- вартість товарів, зазначена в декларації країни експорту та рахунках виробника, визначена на умовах FOB, не відповідає вартості товарів у рахунках контрактоутримувача від 21.04.2014 року №DTH-025-14/14-0314-12-80077178 та №DTH-025-14/14-0314-12-80077179 на умовах DAP-Дніпродзержинськ, таким чином, різницю складають транспортні витрати, які відповідно до певних умов постачання не включені у вартість товару.

- копія митної декларації країни відправлення, в якій містяться відомості необхідні для перевірки та підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації, складена китайською мовою, та всупереч вимогам cт.254 МКУ надана без перекладу, тому ускладнене проведення контролю відповідно до п.3 ст.53 щодо наявних розбіжностей.

Таким чином, митниця дійшла висновку, що наявні підстави для сумніву у повноті врахування транспортної складової у заявленій декларантом митній вартості товару, оскільки надані ПАТ "ДМКД" документи не містять відомостей, що однозначно свідчать про включення до ціни товару транспортної складової, яка б враховувала усі понесені продавцем витрати від місця виробництва товару до місця призначення (перевезення, навантажувально-перевантажувальні витрати, витрати з експедирування вантажу).

Враховуючи вищезазначене, згідно вимог статті 53 Митного кодексу України митним органом зобов'язано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи, проте ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" повідомило про неможливість їх надання.

Відповідачем проведено консультацію з приводу обрання методу визначення митної вартості, здійснено обмін наявною у митного органу та декларанта інформацією, проте позивачем повідомлено, що відповідно до частини 8 статті 55 Митного кодексу України зазначені у вимозі митного органу документи будуть надані у встановлений законом термін.

У зв'язку з неможливістю подати зазначені документи у встановлені строки та відмовою надати додаткові документи, відповідачем на підставі рішення 11010000/2014/600086/1 від 26.06.2014 року скориговано митну вартість, а також видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110010000/2014/20048 від 26.06.2014 року.

Позивач оформив нову ВМД №110010000/2014/020959 від 26.06.2014 року з коригованою ціною товару. У зв'язку з підвищенням ціни товару збільшилися ввізне мито та ПДВ на загальну суму 83920,53 гривень, яку відповідач зарезервував на рахунку публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського".

Листом вих. від 14.08.2014 року №062Д/1222 позивач надав додаткові документи до Дніпропетровської митниці ДФС, проте згідно відповіді від 21.08.2014 вих. №5350/04-50-52 рішення про коригування митної вартості від 26.06.2014 року №110010000/2014/600086/1 залишено чинним.

Крім того, відповідачем проведено перевірку інформації та відомостей, зазначених у наданому висновку експерта ТПП з точки зору її повноти і правильності, за результатами якої встановлено, що пропозиції на вказаних у висновку в інтернет-ресурсах товари не є подібними з імпортованими позивачем вогнетривкими виробами, оскільки відомості використаних експертом Інтернет ресурсів містять інформацію стосовно вартості алюмопериклазової цегли, в той час як імпортований товар є магнезитовмісною цеглою. Якісні характеристики та хімічний склад врахованих експертом товарів суттєво відрізняються від заявлених декларантом характеристик імпортованого товару, у зв'язку з чим не можуть бути використані для підтвердження митної вартості імпортованого товару.

Отже, предметом даного спору є правомірність визначення митної вартості товару.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України від 13.03.2012р. (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною третьою статті 53 Митного Кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно з ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Таким чином, з огляду на зазначені невідповідності і розбіжності, та не надання позивачем витребуваних документів, Дніпропетровська митниця дійшла до вірного висновку, що позивачем не надано документів для проведення перевірки правильності визначення митної вартості товару з урахуванням відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості з урахуванням характеру зовнішньоекономічного контракту та умов поставки.

Отже, колегія суддів вважає, що приймаючи спірні рішення про проведення митної оцінки і карток відмови в митному оформлені, Митниця діяла в межах повноважень та підставі вимог чинного законодавства, а оскаржуване рішення про коригування митної вартості є правомірним.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що при вирішенні справи судами першої та апеляційної інстанцій вірно застосовані норми матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. За таких обставин підстав для задоволення касаційної скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського" відхилити, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2015р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: