Справа № 822/1544/16
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1544/16

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П. І.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

13 грудня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача Богуцького Дениса Михайловича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дунаєвецькому районі на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дунаєвецькому районі до дочірнього підприємства Хмельницької Облспоживспілки "Дунаєвецький плодоконсервний завод", ОСОБА_3 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2016 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дунаєвецькому районі звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до дочірнього підприємства Хмельницької Облспоживспілки "Дунаєвецький плодоконсервний завод", ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року провадження у справі закрито.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідачі повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Дочірнє підприємство Хмельницької Облспоживспілки "Дунаєвецький плодоконсервний завод" з 22 квітня 2004 року є юридичною особою та знаходиться на обліку у Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дунаєвецькому районі як платник страхових внесків.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 21 травня 2009 року до реєстру внесено запис про рішення засновників юридичної особи про припинення Дочірнього підприємства Хмельницької Облспоживспілки "Дунаєвецький плодоконсервний завод" в результаті ліквідації.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням матеріалів справи, відповідно до положень Цивільного кодексу України та статті 12 Господарського процесуального кодексу України, на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) юридичної особи, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, визначено Законом України від 23.09.1999 № 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі - Закон №1105-XIV).

Як встановлено з матеріалів справи, станом на момент виникнення спірних правовідносин та звернення до суду, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 31.08.2016 року до реєстру внесено запис про рішення засновників юридичної особи про припинення Дочірнього підприємства Хмельницької Облспоживспілки "Дунаєвецький плодоконсервний завод" в результаті ліквідації.

06 липня 2016 року на адресу голови ліквідаційної комісії ОСОБА_3 позивачем направлена претензія № 276 про визнання кредиторських вимог "Про стягнення капіталізованих платежів для продовження страхових виплат потерпілим протягом їх життя" на суму 539348,29 грн.

У зв'язку з прийняттям рішення про ліквідацію юридичної особи - Дочірнього підприємства Хмельницької Облспоживспілки "Дунаєвецький плодоконсервний завод" позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача капіталізованих платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства, яке ліквідується за рішенням власників.

Частиною другою статті 1205 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

Частиною шостою ст. 105 Цивільного кодексу України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Відповідно до положень частини третьої ст. 112 Цивільного кодексу України, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

З урахуванням наведеного, дослідивши матеріали справи, враховуючи положення Цивільного кодексу України та статті 12 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на спори по суті заявлених позовних вимог, оскільки спір виник щодо платежів, що підлягають капіталізації, які, в свою чергу, підлягають стягненню з юридичної особи виключно на стадії ліквідації.

Аналогічна позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом України, зокрема, в постанові від 22 вересня 2015 року у справі № 21-2209а11, від 16 лютого 2016 року у справі № 826/2043/15

Відповідно до статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, з урахуванням наведеного та правової позиції Верховного Суду України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що спори щодо стягнення коштів на стадії ліквідації юридичної особи за своєю правою природою є господарсько-правовими, отже спори щодо стягнення платежів, що підлягають капіталізації, не належать до юрисдикції адміністративних судів.

Частиною 1 статті 157 КАС України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи та оцінивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі за адміністративним позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дунаєвецькому районі до дочірнього підприємства Хмельницької Облспоживспілки "Дунаєвецький плодоконсервний завод", ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дунаєвецькому районі залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 23 грудня 2016 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А. Матохнюк Д.Б.