Справа № 804/741/16
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 грудня 2016 рокусправа № 804/741/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О.

суддів: Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2016р. у справі №804/641/16
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Колорит»
до: про:Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та Державної фіскальної служби України визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

08.02.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Колорит» (далі ТОВ «НВК «Колорит») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська), Державної фіскальної служби України (далі ДФС України) про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії / а.с. 4-10/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2016р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №804/641/16 та справу призначено до судового розгляду / а.с. 1/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві з урахуванням заяви про зміну, уточнення позовних вимог / а.с. 102-108/ на те, що він перебуває на податковому обліку в ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська, у підприємства виникли труднощі із адмініструванням податку на додану вартість (далі ПДВ), які полягали у тому, що податковим органом за місцем податкового обліку підприємства ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська безпідставно не відображено в системі електронного адміністрування ПДВ заявлені позивачем відомості податкової звітності, що призвело до порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, тому просив суд: - визнати протиправною бездіяльність ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська та ДФС України по незабезпеченню автоматичного збільшення суми, на яку ТОВ «НВК «Колорит» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину відємного значення за червень 2015 року у розмірі 2569394 грн., у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у визначений законом термін; - зобовязати ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська та ДФС України збільшити у системі електронного адміністрування ПДВ суму, на яку ТОВ «НВК «Колорит» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину відємного значення за червень 2015 року у розмірі 2569394 грн., та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2016р. у справі №804/641/16 адміністративний позов задоволено частково; - визнано протиправною бездіяльність ДФС України по незабезпеченню автоматичного збільшення суми, на яку ТОВ «НВК «Колорит» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину відємного значення за червень 2015 року у розмірі 2569394 грн., у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у визначений законом термін; - зобовязано ДФС України збільшити у системі електронного адміністрування ПДВ суму, на яку ТОВ «НВК «Колорит» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину відємного значення за червень 2015 року у розмірі 2569394 грн., та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ. (суддя Єфанова О.В.) /а.с. 158-162/.

Відповідач - ДФС України, не погодившись з постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2016р. у даній справі, подав апеляційну скаргу / а.с. 179-181/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було зясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції від 07.04.2016р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідачів у судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції від 07.04.2016р. у даній справі скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було зясовано усі обставини справи та постановлено у справі рішення без порушень норм чинного законодавства , підтримав доводи викладені у письмових запереченнях на апеляційну скаргу, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 07.04.2016р. у даній справі залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні представників відповідачів та позивача, перевіривши матеріали даної адміністративної справи та рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що ТОВ «НВК «Колорит» , ідентифікаційний код 39315575, зареєстровано як юридична особа, є платником податків, у тому числі ПДВ, та як платник податків позивач перебуває на податковому обліку в ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська / а.с. 57-74/.

Також під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що позивач 20.01.2015р. засобами електронного звязку направив податковому органу за місцем обліку ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська податкову декларацію з ПДВ з додатком №5 за грудень 2014р. та уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2014р., листом від 19.02.2015р. за вих.. №3392/10/04-67-15-02 відповідач повідомив позивача про невизнання податкової звітності з ПДВ за грудень 2014р., у подальшому - 04.03.2015р. позивач засобами електронного звязку повторно направив ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська уточнюючу податкову декларацію з ПДВ за грудень 2014р., але 04.03.2015р. податковий орган повідомив про невизнання поданої підприємством податкової звітності, зазначені обставини та правомірність дій податкового органу були предметом розгляду у справі №804/5692/15, яка перебувала в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду та постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2015р. у справі №804/5692/15, яка набрала законної сили 28.07.2015р., ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська, серед іншого була зобовязана відобразити показники (дані) податкової декларації та уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з ПДВ за грудень 2014р. ТОВ «НВП «Колорит» в електронних базах даних податкової звітності у тому числі у картці особового рахунку підприємства /а.с. а.с. 75-84/, що свідчить про те, що ці обставини відповідно до положень ч. 1 ст. 72 КАС України вважаються встановленими та не потребують повторного доказування під час розгляду іншої справи у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2015р. у справі №804/5692/15 була виконана боржником - ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська у добровільному порядку / а.с. 85-88/.

У судовому засіданні судом встановлено, що у вересні 2015 р. позивачем подано до податкового органу за місцем податкового обліку уточнюючу декларацію за червень 2015 року з додатком № 2 щодо розрахунку суми залишку відємного значення попередніх податкових періодів до 01.02.2015 р. / а.с. 12-24/, в якій відображено показники:

- рядок 18: позитивне значення різниці муж сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду 2082 грн.;

- рядок 20: відємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду 2569630 грн.;

а у розділі IV «Погашення залишків сум відємного значення звітних (податкових) періодів до 01 лютого 2015 року» відображено:

- рядок 27: додаток Д2: сума залишку відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку у поточному звітному (податковому) періоді збільшено суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200-1.3 ст. 200-1 Розділу V Кодексу 2569630 грн.;

рядок 29: Додаток Д2: збільшено/зменшено залишок відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на підставі уточнюючих розрахунків 2569630 грн.

А у грудні 2015 р. позивач подав уточнюючу декларацію з ПДВ за червень 2015 року /а.с. 29-33/, у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок, відповідно до якої зменшено відємне значення у розмірі 236 грн., що призвело до зміни у Розділі IV рядку 27 та рядку 29, в яких зазначено уточнюючий показник у розмірі 2569394 грн.

У подальшому позивач звернувся до ДФС України з листом щодо перерахунку суми, на яку платник має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні та/або розрахунки коригування, визначеної відповідно до пункту 200-1.3 ст. 200-1 Податкового кодексу України, на суму непогашеного відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, зазначену у декларації за серпень 2015 року, в яку перенесені показники з уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2014 року, та ДФС України листом від 08.02.2016 р. за вих.. №2578/6/99-99-19-03-02-15 за результатами розгляду звернення позивача зазначило, що п. 34 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України (далі Кодекс) встановлено, що значення реєстраційної суми автоматично збільшується контролюючим органом на суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з ПДВ, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 Податкового кодексу України , за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року). Отже, відповідно до пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ Кодексу після «обнуління» показників формули реєстраційна сума збільшується на суму відємного значення, що задекларована платником податків включно у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року та не перераховується надалі у звязку з уточненням показників податкової звітності платника / а.с. 97-98/.

Відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Податкового кодексу України.

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Система електронного адміністрування податку на додану вартість запроваджена поетапно відповідно до пункту 35 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України:

- з 1 січня до 1 липня 2015 року - у тестовому режимі;

- з 1 липня 2015 року - на постійній основі.

Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування ПДВ визначено статтею 200-1 розділу V Податкового кодексу України.

При цьому порядок електронного адміністрування ПДВ затверджено постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» №569 від 16.10.2014 р. (далі - Порядок ), відповідно до пункту 2 якого рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка у сумі, необхідній для досягнення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок, і відповідно до пункту 4 цього порядку такий рахунок відкривається платнику податків Казначейством автоматично.

Відповідно до положень п. 200-1.5 ст.200-1 Податкового кодексу України кошти з електронного рахунка платника ПДВ перераховуються Казначейством в автоматичному режимі виключно до: - державного бюджету; - на рахунок, відкритий у банку та/або органі Казначейства сільськогосподарськими підприємствами субєктами спеціального режиму оподаткування, визначений ст. 209 Податкового кодексу України, для акумулювання сум податку, що нараховуються на вартість поставлених ними сільськогосподарських товарів (послуг), у порядку, передбаченому ст. 209 Податкового кодексу України; - на поточний рахунок платника податку за його заявою у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов'язань.

Протягом дії системи електронного адміністрування ПДВ у тестовому режимі платники податку самостійно зараховують на такі електронні рахунки кошти з власних поточних рахунків, відкритих у банківських установах, у сумах, необхідних для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку, задекларованих ними в податковій звітності з ПДВ.

З 01 липня 2015 р. на рахунки в системі електронного адміністрування ПДВ платники податку зараховують також кошти у сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України та надає право для реєстрації в Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування.

Положеннями п. 34 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових ОСОБА_1 Отр, ОСОБА_1 Митн, що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року. Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом, зокрема до 31 липня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року).

Отже вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які були досліджені судом у судовому засіданні та долучені до матеріалів справи, фактично свідчать про те, що контролюючий орган, відповідач у справі ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська, після початку роботи системи у штатному режимі на постійній основі, отримавши від позивача у справі уточнюючу податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року, яка прийнята згідно квитанції №2 / а.с. 12-16/, своєчасно не забезпечив відображення її показників у системі електронного адміністрування ПДВ, а оскільки уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний період червень 2015 року, є однією з форм податкової звітності з ПДВ, то сформовані у ньому субєктом господарювання (позивачем у справі) показники мали бути враховані ДФС України при автоматичному збільшенні суми, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, на величину відємного значення за червень 2015 року у сумі 2569394,00 грн., тому приймаючи до уваги наведені норми чинного законодавства, яке встановлює порядок здійснення електронного адміністрування ПДВ, відповідно до яких відповідач у справі - ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська, не наділена повноваженнями щодо внесення будь-яких змін до системи електронного адміністрування ПДВ, колегія суддів вважає, що саме ДФС України, яка не забезпечила автоматичне збільшення суми, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від'ємного значення за червень 2015 року у розмірі 2569394 грн., у системі електронного адміністрування ПДВ, вчинила бездіяльність і така бездіяльність відповідача є протиправною та порушує права та охоронювані законом інтереси позивача у справі, який, у свою чергу, обрав співрозмірний з обсягом порушених прав спосіб їх захисту саме шляхом звернення до суду з даним позовом щодо спонукання органів державної виконавчої влади вчинити певні дії спрямовані на відновлення порушених прав підприємства, які були порушені бездіяльністю саме цих органів державної влади з рахуванням того, що на час подання позивачем уточнюючого розрахунку система електронного адміністрування ПДВ працювала на постійній основі і платник податків (позивач у справі) реалізуючи правомірну поведінку розраховував на відображення в системі електронного адміністрування відповідних змін, що забезпечило б йому здійснювати свою фінансово-господарську діяльність,

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції зробив правильний висновок щодо необхідності часткового задоволення заявлених позивачем позовних вимог в частині яка спрямована саме до ДФС України та відмови у задоволенні позовних вимог до ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська з огляду на те, що у даному випадку відсутня протиправна бездіяльність ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська щодо не включення в розрахунок в системі електронного адміністрування ПДВ суми податку, на яку позивач, як платник податку, має право зареєструвати податкові накладні та постановив правильне рішення у даній справі.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, тому постанову суду першої інстанції від 07.04.2016р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення норм матеріального та процесуального права, і не можуть бути підставою для скасування постанови суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2016р. у справі №804/641/16 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст виготовлено 23.12.2016р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко