Справа № 131/1238/16-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

22 грудня 2016 р. Справа № 131/1238/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Воробйової Інни Анатоліївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Фурмана В.В.

представника позивача: ОСОБА_1

у відсутність відповідача:

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про закриття провадження у справі

за позовом: ОСОБА_2

до: Іллінецької районної державної адміністрації Вінницької області

про: зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Іллінецької районної державної адміністрації Вінницької області про зобов'язання вчинити дії.

До початку розгляду справи по суті відповідачем через канцелярію суду подано клопотання про закриття провадження по справі (вх. №27370 від 08.12.2016р.), в обгрунтування якого зазначено, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки комісія із захисту прав дитини Іллінецької РДА Вінницької області, висновок якої оскаржується, не є суб'єктом владних повноважень та не здійснює владних управлінських функцій, а ініційований позивачем спір стосується спростування належного допустимого доказу в іншій справі.

Представник позивача при вирішені даного клопотання поклалась на розсуд суду..

Відповідач в судове засідання призначене на 22.12.2016р. не з'явився, надавши клопотання про розгляд справи без його участі (вх. №28527 від 21.12.2016р.). Одночасно підтримав подане клопотання про закриття провадження у справі.

Згідно частини четвертої статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи наявність клопотання відповідача та положення вищенаведеної норми, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Суд розглянувши питання про закриття провадження у справі, дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення виходячи з наступного.

Предметом розгляду даної справи є вимога про зобов'язання голови комісії з питань захисту прав дітей Іллінецького РДА Лисака А.Р. відкликати висновок від 09.06.2016р. №02.9-1625 про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, відносно дочки ОСОБА_5

Як видно зі змісту адміністративного позову, обгрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує на те, що висновок підлягає відкликанню, оскільки комісією при його прийняті взято до уваги документи, які є недостовірними. Крім того на розгляд комісії не надано доказів, які підтверджують, що ОСОБА_4 виконує батьківські обов'язки щодо виховання своєї доньки. У зв'язку з чим вона звернулась з даним позовом до суду.

Визначаючись щодо поданого клопотання, суд керується та виходить з наступного.

При визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмета спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно зі статею 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Справа адміністративної юрисдикції, в розумінні пункту 1 частини першої статті 3 КАС України, - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 9 частини першої статті 3 КАС України вказано, що відповідач у справі адміністративної юрисдикції - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Таким чином, обов'язковою ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду судом в порядку адміністративного судочинства, є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб'єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб'єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватись цим суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір. При цьому, до юрисдикції адміністративних судів віднесені тільки ті публічно-правові спори, які виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктами владних повноважень віднесених до їх компетенції владних управлінських функцій, а не взагалі всіх функцій, які виконують суб'єкти владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України вказано, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Як видно із позову, предметом спору є вимога про зобов'язання відкликати висновок щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_4

Частиною першою статті 15 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір'ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (ч. 1 ст. 2 СК України).

В свою чергу, підстави та порядок позбавлення батьківських прав визначається статтею 164 Сімейного кодексу України.

Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини, регулюється Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 р. (далі - Порядок №866).

Відповідно до пункту 3 Порядку №866, органами опіки та піклування є районні, районні у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад (далі - органи опіки та піклування), які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей.

У разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини один з батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини.

Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, а у разі потреби, також з родичами дитини. До уваги береться ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення.

Після з'ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок (п.73 Порядок №866).

Спірні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем щодо доцільності позбавлення батьківських прав батька дитини не містять ознак публічності, оскільки дією відповідача зачіпається право позивача в сфері приватних (сімейних) правовідносин, захист якого, в силу приписів частини 1 статті 15 ЦПК України, віднесений до компетенції місцевого суду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічну правову позицію виклав ВАС України в рішеннях № К/800/13320/15 від 12.04.2016 та № К/800/18758/16 від 12.07.2016.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача до Іллінецької районної державної адміністрації Вінницької області про відкликання висновку від 09.06.2016р. №02.9-1625 про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, відносно дочки ОСОБА_5, не належить розглядати за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки характер спірних правовідносин є цивільно-правовим і не має ознак публічно-правового спору.

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що даний спір відноситься до юрисдикції загального місцевого суду.

Керуючись ст.ст. 157, 165, 186, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

клопотання відповідача - задовольнити.

Провадження у справі закрити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна