Справа № 813/3894/16
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2016 року справа № 813/3894/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулкевич І.З.

секретар судового засідання Іванес Х.О.

за участю представника відповідача ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Червоноградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» про стягнення податкового боргу з рахунків платника податків,

ВСТАНОВИВ:

Червоноградська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія», просить стягнути податковий борг в сумі 510245,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у відповідача існує несплачений податковий борг по податку на додану вартість, який підлягає стягненню в судовому порядку з рахунків товариства.

Представник позивача у попередніх судових засіданнях по справі позов підтримала. Зазначала, що податковим органом 23.10.2001 року та 26.11.2001 року, 21.11.2012 року скеровано відповідачу податкові вимоги. З 2001 року відповідач з статусу боржника не виходив (станом на 20.10.2016 року його податковий борг становить 171637313,32 грн.), тобто податковий борг ним повністю не погашався, тому податкові вимоги ДПІ є чинними. Податковий борг відповідача в сумі 510245,00 гривень виник у звязку з несплатою самостійно визначених платником податків узгоджених податкових зобовязань, що не підлягають оскарженню. Також, наголосила на обовязку контролюючих органів застосувати положення п.87.9. ст.87 ПК України, який передбачає, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Просила позов задовольнити.

У судове засідання у справі 26.12.2016 року представник позивача не зявився, подав клопотання про проведення засідання без його участі.

Представник відповідача в судове засідання зявився, надав свої заперечення на позовні вимоги. В обґрунтування своїх заперечень зазначає про те, що в силу вимог статті 95 Податкового кодексу України перед зверненням до суду з позовом про стягнення податкового боргу, орган ДПС мав би спершу винести та надіслати платнику вимогу про сплату боргу, як це передбачено у статті 59 названого вище закону. Заборгованість, про стягнення якої заявлено цей позов, виникла у 2016 році, під час дії Податкового кодексу України, проте у 2016 році таких вимог, як зазначає представник відповідача, товариству не надсилалось. Оскільки, на думку представника відповідача, контролюючий орган у 2016 році не надсилав платнику податкових вимог про сплату новоствореного податкового боргу, позов заявлено безпідставно. Крім того, зазначає про сплату відповідачем сум заявлених у позовних вимогах позивача, однак податковим органом неправомірно віднесено цю сплату в погашення податкового боргу, що виник раніше, і на його думку попередньо погашений. Враховуючи вищевикладене відповідач просить відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд вважає, що позов Червоноградської ОДПІ слід задовольнити з огляду на наступне:

З матеріалів справи судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Шахта «Надія» зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку в Сокальському відділенні Червоноградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області.

Згідно картки особового рахунку за відповідачем обліковується податковий борг по податку на додану вартість в сумі в сумі 510 245,00 грн., а саме:

65 547,00 грн. згідно податкової декларації по податку на додану вартість № НОМЕР_1 від 15.04.2016

59 225,00 грн. згідно податкової декларації по податку на додану вартість № НОМЕР_2 від 20.05.2016.

60 359,00 грн. згідно податкової декларації по податку на додану вартість № НОМЕР_3 від 16.06.2016

90 007,00 грн. згідно податкової декларації по податку на додану вартість № НОМЕР_4 від 19.07.2016

78 977,00 грн. згідно податкової декларації по податку на додану вартість № від 18.08.2016

68 966,00 грн. згідно податкової декларації по податку на додану вартість № НОМЕР_5 від 19.09.2016

87 164,00 грн. згідно уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість за червень 2015 року № НОМЕР_6 від 18.10.2016

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 14.1.156. статті 14 Податкового кодексу податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пункту 54.1. статті 54 Податкового кодексу України (далі - ПК України) крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація), згідно з пунктом 46.1. статті 46 ПК України, це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п.56.11. ст.56 вищенаведеного Кодексу, не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підп. 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

На підставі долучених до справи документів суд встановив, що податковий борг ПАТ «Шахта «Надія» на загальну суму 510245,00 грн. виник внаслідок несплати у встановлений законом строк самостійно задекларованих грошових зобов'язань з податку на додану вартість.

Згідно з пп. 95.1-95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

ПАТ «Шахта «Надія», судячи із долучених до справи довідки про суми податкового боргу та витягу з картки особового рахунку відповідача по ПДВ, має значну заборгованість перед бюджетом по сплаті податків і поступово її нарощує.

Вимоги про сплату податкового боргу було вручено платнику податків ще у 2001 році (№ 1/7 від 23.10.2001 року та № 2/6 від 16.11.2001 року;), що підтверджується належними копіями корінців вимог за підписом посадових осіб відповідача.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України від 02.12.10 №2755- VI. Відповідно до п.2 розділу XIX «Перехідні положення» Кодексу з 01.01.11 втратив чинність Закон України №2181-ІІІ „Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами .

Починаючи з 01.01.2011 року повноваження, підстави та спосіб дій органів державної податкової служби та їх посадових осіб, права, обов'язки та відповідальність платників податків визначені Податковим кодексом України.

Чинний до 2011 року Закон України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" передбачав, що у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги (п. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 цього Закону). У разі коли нарахована сума податкового зобов'язання (пені та штрафних санкцій) або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане податкове повідомлення або податкові вимоги не відкликаються, а на суму такого збільшення надсилається окреме податкове повідомлення (п. 6.6 ст. 6 Закону).

У п. 59.1. ст. 59 ПК України також передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У п. 59.5. тієї ж статті ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відтак, Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", Податковим кодексом України не передбачено необхідності повторного відправлення платнику податків податкової вимоги у разі збільшення податкового боргу. Тому контролюючий орган державної податкової служби не має повноважень повторно надсилати податкову вимогу платнику податків у разі збільшення податкового боргу.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Якщо розмір податкового боргу збільшився після надсилання податкової вимоги, то податковий орган не повинен надсилати нову податкову вимогу незалежно від того, з якого саме податку збільшився податковий борг із того, що зазначений у податковій вимозі, чи з іншого. При цьому заявник (позивач) не повинен подавати до суду доказів, що підтверджують надсилання повторних податкових вимог у разі, якщо податковий борг збільшився після надсилання податкової вимоги.

З часу виставлення у 2001 році податкових вимог ПАТ «Шахта «Надія» не погасило у повному обсязі свого податкового боргу, а тільки поступово його збільшує, станом на 20.10.2016 року такий становить 171637313,32 грн. Отже, у контролюючого органу не було законних підстав виставляти платнику податків нові податкові вимоги.

Позиція суду тотожна з позицією Вищого адміністративного суду , що викладена в ухвалі ВАСУ від 23.09.2014 №К/800/323115/14 у справі №813/2316/13-а за позовом Сокальської ОДПІ до ПАТ «Шахта «Надія» про стягнення коштів з рахунків платника.

Зважаючи на наведене вище, заперечення представника відповідача у цій частині є безпідставними.

Щодо зауважень останнього про неправомірне зарахування контролюючим органом сплачених ним коштів в погашення іншого податкового боргу, суд зазначає наступне:

Поняття податкового боргу визначає пункт 14.1.175. статті 14 ПК України, а саме: податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Суд погоджується з позивачем та звертає увагу на обовязок контролюючих органів застосувати положення п.87.9. ст.87 ПК України, який передбачає наступне: У разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно з долученого до матеріалів справи витягу з особового рахунку відповідача по ПДВ, судом встановлено, що в момент сплати позивачем сум грошових зобовязань згідно доданих платіжних доручень (№1113 від 30.05.2016 р, №1370 від 22.06.2016 р, №1611 від 21.07.2016 р, №1927 від 25.08.2016 р, №2117 від 22.09.2016 р, №2275 від 18.10.2016 р) у позивача існував податковий борг в сумі відповідно (згідно платіжного доручення №1113 від 30.05.2016 р станом на 31.05.2016 р за підприємством згідно картки особового рахунку платника ПДВ числився борг 134225319 грн, згідно платіжного доручення №1370 від 22.06.2016 р за підприємством згідно картки особового рахунку платника ПДВ числився борг 134225319 грн; згідно платіжного доручення №1611 від 21.07.2016 р станом на 21.07.2016 року за підприємством згідно картки особового рахунку платника ПДВ числився борг 134225319 грн; згідно платіжного доручення №1927 від 25.08.2016 р станом на 25.08.2016 р за підприємством згідно картки особового рахунку платника ПДВ числився борг 134137486 грн; згідно платіжного доручення №2117 від 22.09.2016 р станом на 22.09.2016 р за підприємством згідно картки особового рахунку платника ПДВ числився борг 134324888 грн; згідно платіжного доручення №2275 від 18.10.2016 р станом на 18.10.2016 р за підприємством згідно картки особового рахунку платника ПДВ числився борг 133126789 грн), тому усі сплачені ним суми відповідно до п.87.9 ст.87 контролюючим органом спрямовані на погашення податкового боргу в календарному порядку його виникнення.

Суд також звертає увагу, що предметом доказування у справі є наявність/відсутність у відповідача податкового боргу, що є предметом стягнення. Контролюючим органом доведено, що згідно карток особового рахунку платника податків такий податковий борг в сумі 510245,00 грн. існує.

Натомість, не є предметом дослідження у справі правомірність віднесення контролюючим органом сплачених відповідачем сум в погашення іншого податкового боргу та правомірність визначення черговості їх зарахування.

З матеріалів справи вбачається, що загальний податкових борг відповідача станом на 20.10.2016 року становить 171 637 313,32 грн. та є набагато більшим від того, що заявлений контролюючим органом до стягнення (510245,00 грн.).

Відтак, доводи відповідача про неправомірне зарахування контролюючим органом сплачених ним сум судом не беруться до уваги.

Таким чином, станом на 26.12.2016 року сума податкового боргу відповідача у розмірі 510245,00 гривень, що є предметом позовних вимог у справі, залишається не погашеною.

Пунктом 20.1.34 ст. 20 ПК України передбачено право контролюючих органів звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 ПК України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платників податків проводиться не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 ст. 95 ПК України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З врахуванням вищевикладеного суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог і вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати з сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» (Львівська область, Сокальський район, с. Сілець, ) до бюджету податковий борг в сумі 510245 (пятсот десять тисяч двісті сорок пять) гривень.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Гулкевич І.З.