Справа № 461/10754/14-а (2а/461/70/15)
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року м. Київ К/800/47222/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г. Горбатюка С.А. Мороз Л.Л.
розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Галицького районного суду м. Львова від 20 лютого 2015 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від13 жовтня 2015 року

у справі №461/10754/14-а (2а/461/70/15)

за позовом ОСОБА_4

до 1) Управління комунальної власності Департаменту економічної політики

Львівської міської ради,

2) Львівська міська рада,

третя особа ОСОБА_5

про визнання протиправною та скасування ухвали,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, Львівська міська рада про визнання протиправною та скасування ухвали.

Протокольною ухвалою від 06 листопада 2014 року до участі у справі в якості третьої особи залучено ОСОБА_5.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 20 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року, у задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що оскаржувана ухвала винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України, а відтак відсутні підстави для її скасування.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить вищезазначені судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, встановленого пунктом 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 10 квітня 2014 року Львівська міська прийняла ухвалу №3212 «Про надання в оренду нежитлових приміщень на АДРЕСА_1».

Згідно вищевказаної ухвали, розглянувши звернення ОСОБА_5 від 12 листопада 2014 року (зареєстроване у Львівській міській раді 13 листопада 2013 року №3-М-29288), міська рада ухвалила: надати ОСОБА_5 нежитлові приміщення напівпідвалу площею 47,8 кв.м. на АДРЕСА_1 в оренду терміном на 2 роки 364 дні для творчої майстерні. (а.с. 6)

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі надходження заяви про оренду майна на короткий строк (не більше п'яти днів та без права продовження строку дії договору оренди) або заяви від бюджетної установи, музею, підприємства чи громадської організації у сфері культури і мистецтв (у тому числі національної творчої спілки або її члена під творчі майстерні), релігійної організації для забезпечення проведення релігійних обрядів тацеремоній, громадської організації ветеранів або інвалідів, реабілітаційних установ для інвалідів та дітей-інвалідів, державних та комунальних спеціалізованих підприємств, установ та закладів соціального обслуговування, що надають соціальні послуги відповідно до Закону України "Про соціальні послуги", Пенсійного фонду України та його органів, державних видавництв і підприємств книгорозповсюдження, вітчизняних видавництв та підприємств книгорозповсюдження, що забезпечують підготовку, випуск та (чи) розповсюдження не менш як 50 відсотків книжкової продукції державною мовою (за винятком видань рекламного та еротичного характеру), оголошення про намір передати майно воренду не розміщується і договір оренди укладається з таким заявником без проведення конкурсу. Законами України можуть бути визначені інші випадки передачі державного та комунального майна в оренду без проведення конкурсу.

Згідно п.п. 4.1,1.5 Положення про оренду майна територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою Львівської міської ради від 07 червня 2007 року №897 «Про врегулювання питань оренди майна територіальної громади м. Львова», організаційне забезпечення відносин оренди майна територіальної громади м. Львова здійснює управління комунальної власності департаменту економічної політики. Управління комунальної власності департаменту економічної політики укладає договори оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) з врахуванням вимог цього Положення.

Відповідно до п.1.4. Положення, передача в оренду комунального майна територіальної громади м. Львова здійснюється на конкурсних засадах крім винятків, передбачених цим Положенням.

Згідно п.п. 1.11., 1.11.5. об'єкти в оренду поза конкурсом за рішенням міської ради або уповноваженого нею виконавчого органу отримують: музеї, підприємства і громадські організації у сфері культури і мистецтв (у тому числі національні творчі спілки та їх члени - під творчі майстерні).

Скаржник свою касаційну скаргу мотивував тим, що у квітні 2014 року сесією Львівської міської ради було прийнято ухвалу №3212 про надання в оренду нежитлових приміщень площею 47,3 кв.м. по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 для творчої майстерні. Вважає ухвалу незаконною, оскільки ОСОБА_5 не має права на набуття права оренди на вказане приміщення. Зазначив, що ОСОБА_5 не є членом національної творчої спілки, членство в якій надає право поза конкурсного набуття в оренду комунальної власності. На думку скаржника, звання Заслуженого артиста України не надає жодних преференцій при отриманні в оренду майна територіальної громади м. Львова. Вважає, що прийнята ухвала порушує його права на отримання в оренду майна територіальної громади м. Львова. Крім того, Львівською міською радою не проведено конкурс, в якому позивач зміг взяти участь.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з доводами скаржника та вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки №47 від 08 грудня 2014 року Львівської організації Національної спілки письменників України - Заслужений артист України, поет, композитор, співак ОСОБА_5 є членом ЛОО Національної спілки письменників України з 10.02.2009 року. (а.с. 38)

Також, відповідно до копії членського квитка НОМЕР_1, ОСОБА_5 є членом Національної Всеукраїнської музичної спілки з 29 травня 2014 року. (а.с. 40)

Таким чином, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з позицією судів попередніх інстанцій, що об'єкт оренди за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1, у відповідності до Положення про оренду майна територіальної громади м. Львова, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 07.06.2007 року №897 «Про врегулювання питань оренди майна територіальної громади м. Львова», яким у своїй роботі керується Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, було правомірно передано в оренду члену ЛОО Національної спілки письменників України, члену Національної Всеукраїнської музичної спілки - ОСОБА_5 поза конкурсом.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, будь-яких звернень від ОСОБА_4 щодо оренди приміщення площею 47,3 кв.м. по АДРЕСА_1 до Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради не надходило.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанції та встановлених обставин справи.

Судами першої та апеляційної інстанції правозастосування відбулось із дотримання норм діючого законодавства та з повним, достовірним, неупередженим та об'єктивним з'ясуванням обставин справи.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновку, викладеному в оскаржуваному рішенні суду апеляційної інстанції, воно ґрунтується на вимогах норм матеріального та процесуального законодавства, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 20 лютого 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від13 жовтня 2015 року у справі №461/10754/14-а (2а/461/70/15) - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді