Справа № 826/1003/15
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №826/1003/15 Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О.П.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

21 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року у адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до Державної реєстраційної служби України, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молдованової Г.М., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прайм Кепітал Груп», про визнання протиправним та скасування рішення від 05.11.2014 №16981227, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Державної реєстраційної служби України, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молдованової Г.М., в якому з урахуванням уточнень просив суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.11.2014 №16981227, зобов'язати Державну реєстраційну службу України скасувати в Державному реєстрі прав на нерухоме майно запис, зроблений на підставі рішення від 05.11.2014 №16981227; зобов'язати Державну реєстраційну службу України внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» на об'єкт нерухомого майна - на нежилі приміщення (літ. А) за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 13 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу з підстав неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, в який просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року та ухвалити в нове судове рішення про задоволення позову.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до частини четвертої статті 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв'язку з цим, відповідно до частини першої статті 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 11.07.2014 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» (позичальник) та Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк» (кредитодавець) укладено кредитний договір №1007/14-1 відповідно до умов якого останній надав позичальнику міжбанківський кредит у розмірі 101300000,00 грн, а позичальник зобов'язується отримати кредит та використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути кредит в повному обсязі в порядку та у терміни встановлені договором.

Також, 11.07.2014 між зазначеними сторонами договору укладений іпотечний договір №1007/14-1-5, відповідно до якого в іпотеку були передані нежилі приміщення (літера А), розташовані за адресою м. Київ, вул. Предславинська, будинок 13, загальною площею 847, 4 кв.м.

Пунктом 7.1 вказаного договору іпотеки встановлено, що іпотекодержатель має право отримати задоволення вимог за зобов'язанням за рахунок предмету іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частині (в тому числі й у випадках невиконання (неналежного виконання) зобов'язання при реалізації іпотекодержателем права вимоги дострокового виконання зобов'язання) та (або) у випадку, якщо іпотекодавець порушив будь-який з обов'язків, що зазначені в п. 5.3.1. - п. 5.3.10., 5.3.13. цього Договору та (або) у випадку, якщо іпотекодавець порушив будь - яку з гарантій (запевнень) іпотекодавця, що зазначені в статті 2 цього договору «Гарантії щодо предмету іпотеки», а також у випадку, якщо іпотекодержателю стане відомо про факт введення тимчасової адміністрації у іпотекодавця.

Пункт 7.6 іпотечного договору є застереженням про задоволення вимог іпотедержателя, яке надає право іпотекодержателю звернути стягнення на предмет іпотеки, на підставі цього договору, зокрема, шляхом прийняття предмета іпотеки у власність в порядку, визначеному статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, при цьому іпотекодавець підписанням цього договору уповноважує іпотекодержателя на укладання з суб'єктом оціночної діяльності договору на проведення оцінки предмету іпотеки, з метою визначення вартості предмету іпотеки, за якою іпотекодержателем буде здійснено набуття права власності на предмет іпотек. Порядок визначення вартості, за якою іпотекодержатель набуде предмет іпотеки у власність, визначається іпотекодержателем самостійно та не потребує додаткового погодження з боку іпотекодавця. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. При цьому це застереження визначається сторонами як договір про задоволення вимог іпотекодержателя. Підписанням цього договору іпотекодавець та іпотекодержатель дійшли згоди про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя після спливу 30-денного строку з моменту надсилання іпотекодержателем письмової вимоги на адресу іпотекодавця про усунення порушення зобов'язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання іпотекодавцем такої вимоги (якщо іпотекодержателем обрано такий спосіб позасудового врегулювання). В такому випадку цей договір буде виступати правовстановлюючим документом та правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. Іпотекодержатель має право на свій розсуд вибрати умови та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених цим договором та чинним законодавством України.

Публічне акціонерне товариство «Діамантбанк» відступило ТОВ «Факторингова компанія «Прайм Кепітал Груп», відповідно до договору відступлення права вимоги від 10.09.2014 №1/10092014 та договору від 23.09.2014 №2358 про відступлення права вимоги за договором іпотеки №1007/14-1-5, свої права вимоги до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» за зобов'язаннями по кредитному договору від 11.07.2014 №1007/14-1 та іпотечним договором від 11.07.2014 №1007/14-1-5.

На підставі постанови правління Національного банку України від 24.09.2014 №597 «Про віднесення АТ «КБ «Експобанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 25.09.2014 №97, згідно з яким з 25.09.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «КБ «Експобанк».

В подальшому, як встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Факторингова компанія «Прайм Кепітал Груп» на ім'я Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» було складено іпотечне повідомлення (вимогу) від 01.10.2014 вих. №011014/4.

06.11.2014 ТОВ «Факторингова компанія «Прайм Кепітал Груп» подано до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, реєстраційний номер 8790419, для проведення державної реєстрації права власності на житлове приміщення з реєстраційним номером 00, що розташоване за адресою м. Київ, вул. Предславинська, будинок 13.

05.11.2014 державний реєстратор прав на нерухоме майно Молдованова Галина Миколаївна Державної реєстрації служби України за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийнято рішення №16981227, яким вирішено провести державну реєстрацію права власності форма власності: приватна на житлове приміщення з реєстраційним номером 00, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, будинок 13, за суб'єктом: Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прайм Кепітал Груп».

На думку позивача, оскільки у АТ «КБ «Експобанк» з 25.09.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації, про що відповідачів було повідомлено, то відповідно до положень статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» були відсутні правові підстави для набуття іпотекодержателем - ТОВ «Факторингова компанія «Прайм Кепітал Груп», права отримати задоволення вимог за рахунок предмету іпотеки.

Тому, не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, виходив з наступного.

Згідно частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон №1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 вказаного Закону обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право власності на нерухоме майно.

Пунктом першим та другим частини другої статті 9 Закону №1952-IV визначено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Положеннями статті 15 Закону №1952-IV передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Положеннями частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку).

Разом з тим, постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2015 у справі №910/7355/15-г за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» та товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прайм Кепітал Груп» про визнання недійсним нікчемного правочину, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності, предметом оскарження за якими є договір іпотеки від 11.07.2014 №1007/14-1-5 та договір іпотеки від 21.08.2014 №1007/14-1-5, встановлено наступне: «Щодо посилань скаржника на недійсність договору іпотеки з підстав невідповідності пункту 7.1 договору положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», то вони до уваги також не беруться, оскільки умови пункту 7.1 договору іпотеки містять вказівку на те, що іпотекодержатель набуває права отримати задоволення вимог за рахунок предмету іпотеки у випадку введення тимчасової адміністрації в іпотекодавця, що жодним чином не суперечить Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», натомість повністю кореспондуються з останнім.»

Таким чином постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2015 у справі № 910/7355/15-г, яка набрала законної сили, встановлено факт того, що набуття іпотекодержателем права отримати задоволення вимог за рахунок предмету іпотеки у випадку введення тимчасової адміністрації в іпотекодавця, жодним чином у даному випадку не суперечить Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та повністю кореспондуються з останнім.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо необґрунтованості посилання позивача на факт відсутності правових підстав для реєстрації за ТОВ «Факторингова компанія «Прайм Кепітал Груп» права власності на предмет іпотеки за договором від 11.07.2014 №1007/14-1-5, у зв'язку з запровадженням у позивача з 25.09.2014 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 23.12.2016 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Федотов І.В.

Губська Л.В.