Справа № 592/11241/16-а
Суддя: Алфьоров А. М.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/441/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі: головуючого судді Алфьорова А.М., за участю секретаря Літовченко С.М., позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом обґрунтовує свої уточнені позовні вимоги тим, що згідно з ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», йому, як учаснику бойових дій, щорічно до 05 травня, повинна виплачуватись разова грошова допомога в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. Мінімальна пенсія за віком установлена у розмірі прожиткового мінімуму, це визначено ст. 28 Закону України № 1058 від 09.07.2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Мінімальна пенсія за віком на час виплати одноразової допомоги до 5 травня 2016 року складала 1130 грн. Разова грошова допомога повинна була становити 5650 грн., але фактично відповідач сплатив йому лише 920 грн. Тому недоплата, разової грошової допомоги до 5 травня 2016 року становить 4730 грн. Обмеження та призупинення дії ст. 12 Закону № 3551-ХІІ у частині, яка визначає розмір виплат щорічної разової допомоги учаснику бойових дій є не правомірним, тому що суперечать вимогам ст.ст. 3,8,22,58 Конституції України. Обмеження та призупинення дії cт. 12 Закону можливе тільки в умовах воєнного або надзвичайного станах (ст.64 Конституції України). Постановою KM України № 141 від 02.03.2016 року безпідставно встановлений розмір разової грошової допомоги в сумі 920 грн., що суперечить абзацам 2, 3 ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Позивач просить суд: визнати неправомірними дії відповідача щодо виплати у 2016 р. разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі меншому ніж передбачено ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобовязати відповідача здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити йому щорічну разову грошову допомогу до 05 травня, як учаснику бойових дій за 2016 р. відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог заперечував.

Суд, заслухавши думки позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням /а.с.10/.

Позивач ОСОБА_1 отримав щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік у розмірі 920 грн. згідно з постановою КМУ від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» із змінами, внесеними згідно з постановою КМУ від 29.04.2016 року № 320.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України бюджетна система України і Державний бюджет України встановлюються виключно цим Кодексом та законом про Державний бюджет України.

Якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше, ніж у цьому Кодексі, застосовуються відповідні норми цього Кодексу.

Законом України від 28.12.2014 р. № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності 01.01.2015 р., розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, із набуттям чинності Закону України від 28.12.2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленого ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Як зазначено у рішенні Конституційного суду України від 03.10.1997 у справі №18/183-97, конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах слід застосовувати положення закону з урахуванням дії закону у часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше та лишається діючою на момент протікання правовідносин.

Враховуючи, що Закон України від 28.12.2014 р. № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» прийнятий пізніше Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», то у даному випадку, підлягають застосуванню норми Закону України від 28.12.2014 р. № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин».

Кабінетом Міністрів України на виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України прийнято постанову від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Підпунктом 2 пункту 1 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України установлено, що у 2016 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент увязнення не виповнилося 18 років) вязням концентраційних таборів, ґетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків становить 920 грн.

Згідно зі статтею 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Конституційний Суд України в рішенні від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 зазначив, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування кожного на достатній життєвий рівень. Конституційний Суд України виходить із того, що додержання конституційних принципів соціальної і правової держави, верховенства права обумовлює здійснення законодавчого регулювання суспільних відносин на засадах справедливості та розмірності з урахуванням обовязку держави забезпечувати гідні умови життя кожному громадянину України.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість її фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч. 1 ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Невідємною складовою здійснення правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обовязок виконання соціальної політики держави. Одним із таких органів є Кабінет Міністрів України, який згідно з п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» забезпечує проведення державної соціальної політики, соціальний захист громадян. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і та виконання Бюджетного кодексу України, закону України про Державний бюджет на відповідний рік.

Отже, суд дійшов висновку, що розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік, виплачений позивачу у розмірі 920 грн., відповідає нормам чинного законодавства України і права позивача відповідачем не порушені.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 6-14, 71, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її проголошення, з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.М. Алфьоров