Справа № 826/26092/15
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2016 року м. Київ К/800/18514/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Донця О.Є.
Голяшкіна О.В.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Одеської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року у справі № 826/26092/15 за позовом Приватного акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуційні системи» до Одеської митниці ДФС, Митного посту «Іллічівськ» Одеської митниці ДФС, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Індустріальні та дистрибуційні системи» звернулось з позовом до Одеської митниці ДФС, Митного посту «Іллічівськ» Одеської митниці ДФС, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, про визнання протиправними дії Відділу митного оформлення 3м/п «Іллічівськ» Одеської митниці Державної фіскальної служби України з коригування митної вартості товару, декларування якого відбулось відповідно до вантажної митної декларації № 500040403/2015/003212 від 27.07.2015 року, скасування рішення про коригування митної вартості товарів №500040403/2015/000021/2 від 27.07.2015 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № 500040403/2015/00027 від 27.07.2015 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що товариством було надано усі необхідні документи для підтвердження митної вартості товару за основним методом за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №500040403/2015/000021/2 від 27.07.2015 року. Визнано протиправним та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № 500040403/2015/00027 від 27.07.2015 року. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Одеська митниця ДФС звернулась з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 13.01.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Індустріальні та дистрибуційні системи» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Айдіес Боржомі Грузія» (Продавець) укладено контракт № СТ20-001/1501, відповідно до умов якого Продавець продає, а Покупець купує окремими партіями мінеральну воду «Боржомі» в асортименті. Загальна вартість контракту складає 50 000 000 доларів США. Поставка товару здійснюється на умовах СІР Одеса Західна згідно ІНКОТЕРМС-2010.

Відповідно до п.3.1 контракту Покупець здійснює повну оплату кожної партії товару протягом 75 днів з моменту митної очистки вантажу в Одесі, Україна.

02.03.2015 року між Покупцем та Продавцем укладено додаткову угоду № 1 до контракту № CT20-001/1501, у якій було визначено (змінено) ціну товару при перевезенні у звичайних вагонах або контейнерах та, яка складає: за одну скляну пляшку мінеральної води «Боржомі» ємністю 0,33 л - 0,37 доларів США; за одну скляну пляшку мінеральної води «Боржомі» ємністю 0,5 л - 0,44 доларів США; за одну РЕТ-пляшку мінеральної води «Боржомі» ємністю 0,5 л - 0,34 доларів США; за одну РЕТ-пляшку мінеральної води «Боржомі» ємністю 0,75 л. - 0,50 доларів США.

10.06.2015 року сторонами контракту № CT20-001/1501 було укладено додаткову угоду № 2 до зазначеного контракту, у якій було внесено зміни до п.5.3. контракту, зокрема, поставка товару здійснюється на вантажівках, в залізничних вагонах та/або в контейнерах за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 9.

27.07.2015 позивачем до митного оформлення за митною декларацією №500040403/2015/003212 заявлений товар: вода природна мінеральна лікувально-столова гідрокарбонатна натрієва "Боржомі", сильно газована. Торговельна марка - «BORJOМI». Виготовлена та розлита в період з 30.06.2015 по 18.07.2015. Розфасована: 6 пет-пляшок по 0,75 л у поліетиленовій упаковці у кількості 34680 упаковок, 208080 пет-пляшок.

Митна вартість товару визначена із застосуванням першого методу визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну (за ціною договору).

На підтвердження митної вартості товару позивач надав митному органу наступні документи: картку обліку особи, що здійснює операції з товарами №100/2012/0003919 від 16.11.2012; некласифікований транспортний документ - вагонна відомість № 74936 від 24.07.2015 року, накладна ЦІМ № 00002193 від 22.07.2015 року, накладна ЦІМ № 00002194 від 22.07.2015 року, накладна ЦІМ №00002195 від 22.07.2015 року, передатна відомість (документ, який засвідчує факт передання товару (вантажу) однією залізницею іншій і складений за формою згідно з додатком 36 № 2 від 24.07.2015 року, банківський платіжний документ, що стосується товару № 14 від 15.04.2015 року, банківський платіжний документ, що стосується товару № 18 від 29.04.2015 року, банківський платіжний документ, що стосується товару № 19 від 07.05.2015 року, банківський платіжний документ, що стосується товару № 20 від 14.05.2015 року, банківський платіжний документ, що стосується товару № 21 від 18.05.2015 року, банківський платіжний документ, що стосується товару № 23 від 27.05.2015 року, банківський платіжний документ, що стосується товару № 24 від 03.06.2015 року, банківський платіжний документ, що стосується товару № 25 від 08.06.2015 року, банківський платіжний документ, що стосується товару № 26 від 26.06.2015 року, банківський платіжний документ, що стосується товару № 27 від 08.07.2015 року, банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 15.04.2015 року, банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 29.04.2015 року, банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 07.05.2015 року, банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 14.05.2015 року, банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 18.05.2015 року, банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 27.05.2015 року, банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 03.06.2015 року, банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 08.06.2015 року, банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 26.06.2015 року, банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н від 08.07.2015 року, страховий поліс №00837 від 28.01.2015, виписка з бухгалтерської документації від 01.04.2015 року, прейскурант (прайс-лист) виробника товару № б/н від 02.03.2015 року, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 11/653 від 04.06.2015 року, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № ОЄ 8/81 від 20.03.2015 року, рахунок-фактура (інвойс) № GE20150211 від 20.07.2015 року, пакувальний лист № б/н від 20.07.2015 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 02.03.2015 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2 від 10.06.2015 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються № СТ20-001/1501 від 13.01.2015 року, внутрішній договір (контракт) доручення № ІІС02 від 01.06.2014 року, доповнення до внутрішнього договору (контракту) № 2 від 14.04.2015 року, інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампу) № 2720 від 22.07.2015 року, інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю) № 2720 від 22.07.2015 року, сертифікат про походження товару форми СТ-1 № GEO 2015 01/002455 від 21.07.2015 року, лист № LT32-591/1503 від 27.03.2015, копія митної декларації країни відправлення № С1662 від 22.07.2015 року, митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №500040403/2015/003212 від 27.07.2015 року.

За результатом розгляду поданих документів митний орган повідомив декларанта про те, що документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Позивачу запропоновано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи згідно з пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформація щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Листом від 27.07.2015 року ПАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» повідомило митний орган про те, що надати витребувані документи (виписки с бухгалтерської документами) не є можливим, оскільки умовами контракту передбачено повну оплату кожної партії товару протягом 75 днів з моменту митного оформлення, оплата за поставлений товар не відбулась. При цьому, декларантом додатково надано: інформацію, що стосується відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України з копіями підтверджуючих документів; розрахунок ціни (калькуляцію). Щодо інформації стосовно вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам декларант повідомив, що у зв'язку із тим, що зазначені документи можуть бути надані виключно організаціями, які мають повноваження на здійснення оціночної діяльності в країні-експортері (Грузія), надати вказану інформацію протягом 10 днів немає можливості.

27.07.2015 року Одеською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 500040403/2015/003212, в якому зазначено, що за результатом проведеної консультації між органом доходів і зборів та декларантом було обрано метод визначення митної вартості - за ціною договору щодо ідентичних товарів, оскільки використані декларантом відомості не підтверджені документально.

У зв'язку із чим, відповідачем оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500040403/2015/00027 від 27.07.2015 року.

27.07.2015 року товари були випущені за МД № 500040403/2015/003219 у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Кодексу.

Не погодившись з рішенням та карткою відмови, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди виходили з того, що позивачем були надані всі необхідні документи, які містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всі відомості щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари. Відповідач не спростував правильності визначення митної вартості товарів, а також відсутність можливості у митного органу визначити митну вартість даного товару на підставі наданих позивачем документів за правилами, визначеними статтею 58 Митного кодексу України.

Колегія суддів погоджується з позицією судів про часткове задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України від 13.03.2012 р., в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Згідно з частиною третьою статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

При цьому, право митного органу на витребування від декларанта додаткових документів виникає лише у разі наявності обґрунтованого сумніву у повноті та/або достовірності відомостей про митну вартість товарів, однією з підстав виникнення якого є виявлення розбіжностей у поданих декларантом документах і такі розбіжності мають впливати саме на числове значення складових митної вартості товарів.

У розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Частиною 4 ст.54 МК України передбачено обов'язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Обґрунтовуючи свої сумніви у правильності зазначеної митної вартості, митниця посилалась на ненадання декларантом жодного банківського документу, який би стосувався даної конкретної поставки товару. Також не надано документи, що містять відомості про вартість страхування. Крім того, відповідно до ч.18 ст.58 МК України не надано інформацію щодо пов'язаності між собою Продавця та Покупця.

Між тим, витребувавши додаткові документи, митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити або у своїй сукупності можуть спростувати/чи впливають на митну вартість товару, що свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Що стосується вимоги митного органу про надання виписки з бухгалтерської документації, то колегія суддів погоджується з висновком судів про її необґрунтованість, оскільки за умовами контракту оплата за поставлений товар повинна відбутися протягом 75 днів з моменту митного оформлення вантажу в місті Одесі. Крім того, декларант листом від 13.10.2015 року надав митниці платіжне доручення в іноземній валюті від 03.08.2015 року № 31 про оплату поставленого товару.

Не доведеним є також посилання відповідача на факт того, що позивач та IDS BORJOMI GEORGIA LLC (Продавець) є пов'язаними між собою особами.

Також суди обґрунтовано зазначили про те, що позивач може не володіти довідковою інформацією щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам або надати таку інформацію в строки визначені відповідачем про що повідомлено останнього.

Щодо надання документів про вартість страхування, колегія суддів зазначає про те, що відкритий поліс страхування вантажу від 28.01.2015 року № 00837 містить розрахунок вартості страхування. Загальна вартість страхування 5 000 000 доларів США. Страховий період становить 28.01.2015 - 04.03.2015 року. При цьому, 04.03.2015 року ТОВ «Айдіес Боржомі Грузія» укладено угоду № ICG/AG 15/026+1 стосовно внесення змін до Відкритого полісу № 00837 із страхування вантажу, яким продовжено строк дії договору страхування, та виданого на якого основі вищевказаного полісу, до 04.03.2016 року.

Аналізуючи наведене, колегія суддів погоджується з судами попередніх інстанцій, що подані позивачем документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а митним органом, в свою чергу, не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару.

Таким чином, суди дійшли вірного висновку щодо протиправності рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №500040403/2015/000021/2 від 27.07.2015 року та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500040403/2015/00027, а відтак про наявність підстав для їх скасування.

Поряд з цим, колегія суддів відхиляє клопотання ПАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» про вихід суду касаційної інстанції з власної ініціативи за межі позовних вимог, та зобов'язання Одеську митницю ДФС скласти та подати відповідному органу висновок надмірно сплачених митних та інших платежів, оскільки у відповідності до ч.3 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції не може розглядати позовні вимоги осіб, які беруть участь у справі, що не були заявлені у суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Одеської митниці ДФС відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: