Справа № 826/27574/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 грудня 2016 року № 826/27574/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гусине» Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гусине» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 06.10.2015р. №48312/1026-59-10-03-14 про розірвання Договору № від 11.12.2014р. щодо визнання електронних документів ТОВ «Гусине».

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийняття оскаржуваного рішення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив з підстав правомірності прийняття оскаржуваного рішення, оскільки ТОВ «Гусине» не знаходиться за місцем реєстрації.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України дійшов переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гусине» (), як платник податкові перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.12.2014 р. між ТОВ «Гусине» та ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві укладено Договір №111220141 про визнання електронних документів. Позивачем 15.10.2015р. до контролюючого органу було подано податкову звітність, однак, дана податкова звітність не була прийнята, оскільки згідно Квитанцій №1 - «не укладено Договір про визнання електронної звітності».

Листом ДПІ у Шевченківському району ГУ ДФС у м. Києві від 06 жовтня 2015 року ТОВ «Гусине» повідомлено про розірвання договору про визнання електронних документів від 14 грудня 2014 року №111220141, у зв'язку з порушенням істотних умов Договору, а саме: у зв'язку з відсутністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Гусине» за місцезнаходженням.

На підтвердження своїх доводів про відсутність позивача за своїм місцезнаходженням, контролюючим органом надано повідомлення від 06 жовтня 2015 року №2328/9/26-59-11-01-20 про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням та довідку про встановлення місцезнаходження платника податків.

Позивач вважає протиправними дії Державної податкової інспекції Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, оскільки одностороннє розірвання договору про визнання електронних документів відбулось за відсутності правових підстав.

Укладений між сторонами договір про визнання електронних документів від 14 грудня 2014 року № 111220141 виник у сфері оподаткування з приводу реалізації органом податкової служби своїх владних повноважень, тобто є адміністративним договором; водночас адміністративний договір заснований на загальних нормах зобов'язального права, що врегульовані Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Таким чином, адміністративний договір може бути розірвано або за згодою сторін, або за рішенням суду, або у випадках, встановлених у самому договорі.

Обставини справи свідчать, що договір про визнання електронних документів розірвано відповідачем в односторонньому порядку, відповідно, в даному випадку слід керуватись нормами договору про можливість його розірвання.

Так, відповідно до пункту 4 розділу 6 договору про визнання електронних документів передбачено, що орган державної податкової служби має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку не надання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником податків місця реєстрації.

Виходячи з умов договору про визнання електронних документів відповідач має право розірвати договір в односторонньому порядку виключно у двох випадках: 1) не надання позивачем нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих; 2) зміна позивачем місця реєстрації.

Як вбачається з розділу 11 Договору "Про визнання електронних документів" № від 11.12.2014 року місцезнаходження ТОВ «Гусине» 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 44.

Разом з тим суд звертає увагу, що відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували, що ТОВ «Гусине» не надало нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або змінило місце реєстрації, тобто не надав доказів існування підстав для розірвання договору в односторонньому порядку.

За змістом спірного рішення, договір розірвано у зв'язку з відсутністю ТОВ «Гусине» за місцезнаходженням, з приводу чого суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 45.2 ст. 45 ПК України визначено, що податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Податковою адресою підприємства, переданого у довірче управління, є місцезнаходження довірчого власника.

В той же час, згідно ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (надалі-Закон №755) (на момент виникнення спірних правовідносин) місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону №755 Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, ч. 1 ст. 17 Закону №755 визначено, що відомості про юридичну особу або фізичну особу-підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України. При цьому, в ч. 2 ст. 17 Закону №755 визначено, що в Єдиному державному реєстрі, містяться відомості, зокрема й щодо місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до ст. 18 Закону №755 якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Таким чином, в силу норм чинного законодавства України єдиним доказом зміни юридичною особою місцезнаходження є дані з ЄДР.

Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на момент прийняття оскаржуваного рішення - 06.10.2015р. ТОВ «Гусине» зареєстроване за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 44, 01001.

Окрім цього, матеріли справи містять копію договору оренди від 22.11.2007 року разом з додатковою угодою від 22.06.2010 року, що укладені між позивачем та Аудиторською фірмою в формі ЗАТ "Аналітик" щодо оренди частини приміщення, розташованого за адресою м. Київ, вул. Хрещатик, 44 на невизначений термін.

Таким чином обставин, визначених пунктом 4 розділу 6 договору, які б могли бути підставою для його розірвання в односторонньому порядку під час розгляду даної адміністративної справи встановлено не було, а відтак, рішення відповідача, оформлене листом від 06.10.2015р. №48312/1026-59-10-03-14 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття спірного рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Гусине» підлягає задоволенню.

З урахуванням ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218,00грн. з бюджетних асигнувань з Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві.

Керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Гусине» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 06 жовтня 2015 року №48312/1026-59-10-03-14 про розірвання Договору № від 11 грудня 2014 року щодо визнання електронних документів.

Присудити з бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Гусине " () понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218,00грн.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко