Справа № 127/19464/16-а
Суддя: Венгрин О. О.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/687/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 рокум. Вінниця

секретар - Чорна Т.П.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника відповідача Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання неправомірними дії щодо відмови у перерахунку пенсії, скасування рішення, зобов"язання перерахувати пенсію,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання протиправними дії щодо відмови у перерахунку пенсії, скасування рішення, зобовязання перерахувати пенсію, який мотивовано тим, що 02.11.2003р. їй було призначено пенсію узвязку з втратою годувальника ОСОБА_4, який працював на посаді прокурора Вінницької області, помер 02.11.2003 р., у розмірі 60 % від суми місячної заробітної плати відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у ред. 1991 р.). Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» підвищено посадові оклади відповідним категоріям прокурорсько-слідчих працівників. У зв'язку з цим 20.10.2016 р. позивач звернулася із заявою до відповідача про перерахунок пенсії відповідно до довідки прокуратури Вінницької області про заробітну плату №18/267 від 13.10.2016 р. Відповідач рішенням №12758 від 28.10.2016 р. відмовив у перерахунку пенсії. Вважає відмову незаконною та такою, що порушує її права.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 позов підтримав за викладених в позовній заяві обставин, просить його задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала, просить відмовити в його задоволенні, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у ред. 1991 р.) втратила чинність, тому не може бути правовою підставою адміністративного позову. Зараз відсутній порядок перерахунку пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не прийнято.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 02.11.2003р. перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Вінниці, отримує пенсію по втраті годувальника згідно Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 60 % від суми заробітної плати.

20.10.2016 р. позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у звязку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 09.12.2015 р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою підвищено посадові оклади відповідним категоріям прокурорсько-слідчих працівників відповідно до довідки прокуратури Вінницької області про заробітну плату№18/267 від 13.10.2016 р.

Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці рішенням №12758 від 28.10.2016р. відмовило позивачу в перерахунку пенсії, мотивуючи це тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213 у разі неприйняття до 01.06.2015 р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались відповідно до спеціальних законів, в тому числі, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», у звязку з чим, пенсії в порядку та на умовах, визначених зазначеним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. (а.с. 75)

Згідно зі ст. 50-1 ч. 13 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ членам сімей прокурора або слідчого (батькам, дружині, чоловіку, дітям, які не досягли 18 років або старшим цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення ними 18 років, а тим, які навчаються, - до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку), які були на його утриманні на момент смерті, призначається пенсія на випадок втрати годувальника, за наявності у нього стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 80 відсотків - на двох і більше членів сім'ї.

Частиною 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувалися у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводився з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, які тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій проводився з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України від 28.12.2014 р. №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», частину 18 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

15.07.2015 р. набув чинності Закон України «Про прокуратуру», згідно Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закон України «Про прокуратуру», крім п.8 ч.1 ст.15, ч.4 ст.16, абзацу першого ч.2 ст.46-2, ст.47, частини першої ст. 49, ч. 5 ст. 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої ст.50-1, частини третьої ст.51-2, ст.53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, ст. 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також ст.13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15.12. 2015 р.

Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії частини тринадцята та вісімнадцята ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» втратили чинність.

Згідно ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (чинної на час виникнення спірних відносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а тому зазначені зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» при призначенні пенсії, але визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не прийнято.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013, на яку посилається позивач, регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації відповідним категоріям осіб і не передбачено ні можливості, ні механізму перерахунку пенсії працівникам прокуратури у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Тобто, з 15.12.2015 р. діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 р. у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004 р. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в ухвалі «Великода проти України» від 03.06.2014 р., законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, Верховний Суд України у своїй постанові від 12.07.2016 р. у справі № 21-1726а16 висловив правову позицію, відповідно до якої відсутність постанови Кабінету Міністрів України, яка чітко визначає розмір заробітної плати (чи пенсії), не є підставою для застосування вже недіючих норм законодавства для проведення перерахунку заробітної плати (пенсії).

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці, скасування рішення №12758 від 28.10.2016 р. та проведення перерахунку призначеної пенсії позивачу, оскільки у спірних правовідносинах відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законами України, у відповідача відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу з урахуванням того, що на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку.

Керуючись ст. ст. 71, 138, 160-163, 167 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання неправомірними дії щодо відмови у перерахунку пенсії, скасування рішення №12758 від 28.10.2016 р., зобов"язання перерахувати пенсію в зв"язку з втратою годувальника відповідно до довідки прокуратури Вінницької області №18/267 від 13.10.2016 р. про заробітну плату у розмірі 60%, виплатити недоплачену пенсію.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії постанови через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.О. Венгрин