Справа № 2-а-14331/11
Суддя: Добрєв М. В.
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 28.11.2016
Провадження № 6-а/334/96/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Добрєва М.В., при секретарі - Матвієнко О.І.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплатити недоплачену суму соціальної допомоги як «Дитині війни»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення до виконання виконавчого листа.

30.09.2011 року судом було постановлено рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплатити недоплачену суму соціальної допомоги як «Дитині війни». 11.10.2011 УПФУ звернувся до суду із апеляційною скаргою, яка 04.10.2012 року була залишена без задоволення.

19.02.2013 р. адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 повернута до Ленінського районного суду.

21.11.2013р. позивачка отримала виконавчий лист, до цього 05.03.2013 р. нею було отримано постанову суду, яка набрала чинності 04.10.2012р.

Ухвалою суду від 10.02.2014 року за заявою ОСОБА_1 їй було поновлено строк предявлення до виконання виконавчого документа, який був встановлений до 17.02.2015 року.

19.09.2014 року державним виконавцем Морар М.В. виконавчий документ було повернуто стягувану на підставі п.9 ч.1 ст. 47 ЗУ «про виконавче провадження».

Будь-яких причин, з яких позивачка більше двох років з моменту повернення виконавчого листа не зверталась до суду чи виконавчої служби, заявник не надала.

Згідно ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» із змінами та доповненнями, яка набрало чинності 09.03.2011 року, строк предявлення до виконання встановлений - 1 рік.

Згідно матеріалів справи, позивачу вже поновлювався строк предявлення до виконання виконавчого листа ухвалою суду, та був встановлений до 17.02.2015 року /а.с.28/, та після повторного предявлення його до виконання, 19.09.2014 року був повернутий позивачу на державним виконавцем на підставі п.9 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Однак, згідно матеріалів справи, протягом півроку з моменту повернення листа та до закінчення поновленого строку його предявлення до виконання, позивачка ОСОБА_1 нічого не робила, нікуди не зверталась, та лише 21.11.2016 року, більше ніж через півтора роки після закінчення строку, знову звернулась до суду із письмовою заявою про повторне поновлення пропущеного строку, при цьому жодного доводу чи документи на підтвердження наявності будь-яких поважних причин, як підстави для поновлення строку, так суду і не надала.

В судове засідання сторони не зявились.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документу до виконавця, має право звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання.

Згідно ч. 1 ст. 371 ЦПК України пропущений строк для предявлення виконавчого документа може бути поновлений з причин, визнаних судом поважними.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 є необгрунтованою, поважність причин повторного пропуску даного строку нею не доведена /взагалі не зазначено будь-яких причин, з яких вона, маючи на руках виконавчий документ та ухвалу про поновлення строку на його предявлення до виконання, два роки нічого не робила/, а тому, лише її заява не може бути підставою для поновлення строку.

Керуючись ч.2 ст. 68 Конституції України, ч.І ст.371ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплатити недоплачену суму соціальної допомоги як «Дитині війни» відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Добрєв М. В.