Справа № 602/792/16-а
Суддя: Радосюк А. В.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 602/792/16-а
Провадження № 2-а/602/20/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2016 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Радосюка А. В.

при секретарі Майхрук Н. М.,

ОСОБА_1

з участю позивача ОСОБА_2, представника позивача адвоката ОСОБА_3, представника відповідачів ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лановецького обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити пільгове обчислення страхового стажу за періоди роботи в районах Крайньої Півночі та здійснення перерахунку пенсії,-

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Лановецького обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити пільгове обчислення страхового стажу за періоди роботи в районах Крайньої Півночі та здійснення перерахунку пенсії. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він звернувся до відповідача із заявою про зарахування періоду роботи в районах Крайньої Півночі та місцевості, прирівняній до таких районів, в 1,5 - кратному розмірі та проведення у зв'язку із цим відповідного перерахунку пенсії. Підставою для цього позивач вважає положення п. 5 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно з яким період роботи до 01.01.1991 року в зазначених районах та місцевостях колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали у вказаних районах та місцевостях, і на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в цих районах та місцевостях, відповідно до Указу Президії Верховної ради СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів СРСР №148 від 10.02.1960 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Період роботи до 01.01.1991 року в таких районах та місцевостях колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи у вказаних районах місцевостях, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Позивач також зазначає, що відповідно до положень Інструкції про порядок надання пільг, затвердженої постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.1967 року №520/П-28, пільги, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4 Указу від 26.09.1967 року, надавалися незалежно від наявності письмового трудового договору.

Таким чином, позивач стверджує, що із системного аналізу наведених норм випливає, що трудовий договір не є єдиним документом, який може підтвердити роботу в зазначених районах та місцевостях.

Позивач зазначає, що він працював в Долинському тампонажному управлінні ПАТ «Укрнафти» в спеціалізованому тампонажному цеху Північного Варйогана, Ханти-Мансійського автономного округу Югре Тюменської області, м.Радужне, яке відноситься до місцевості прирівняної до району Крайньої Півночі, вахтово-експедеційним методом на посаді водія Урал 1 кл. з 16.09.1988 року по 01.11.1989 року та на посаді моториста цементно-піскозмішувального агрегата 5р. з 01.11.1989 року по 01.03.1992 року, що підтверджується довідкою, виданою Долинським тампонажним управлінням 19.08.2016 року №08/1057, яка уточнює особливий характер умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії, та підтверджує постійну зайнятість на вказаній роботі, а також записами в його трудовій книжці за вказані періоди.

П.п. «д» ст. 5 вищевказаного Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року передбачено, що робітникам, які направляються на роботу в такі райони чи місцевості з іншої місцевості держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 3 роки, а на островах Північного Льодовитого океану - 2 роки, надавати визначені пільги, в тому числі зараховувати один рік роботи в зазначених районах та місцевостях за один рік 6 місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються особам, які прибули до районів Крайньої Півночі за власним бажанням і, які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Враховуючи відомості трудової книжки та довідки, що підтверджують стаж роботи та отримувані пільги під час роботи в районах Крайньої Півночі, позивач вважає, що є достатні підстави для зарахування йому стажу у період роботи з 16.09.1988 року по 01.03.1992 року з розрахунку за кожний рік такої роботи - один рік і шість місяців.

Однак, відповідачі не проводять вказаного зарахування. Звернення позивача до відповідача за відповідними роз'ясненнями та вимогою щодо права на кратне зарахування стажу залишене відповідачем без задоволення листом-відмовою №280/Д-11 від 05.07.2016 року. Тому позивач просить визнати вказану відмову неправомірною та зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії за віком з урахуванням роботи в районах, що прирівняні до районів Крайньої Півночі, зобов'язати відповідача зарахувати йому в пільговому обчисленні період роботи з 16.09.1988 року по 01.03.1992 року з розрахунку один рік 6 місяців за кожен рік такої роботи як трудовий стаж, вироблений в місцевостях, прирівняних до району Крайньої Півночі, та в районах Крайньої Півночі, провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням пільгового обчислення вказаного стажу.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, вказаних в позовній заяві, та просять їх задовольнити.

Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав з підстав, вказаних в письмових запереченнях проти позову. Зокрема, зазначив, що стаж роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до них до 01.01.1991 року зараховується до страхового стажу у пільговому обчисленні на підставі трудової книжки, яка містить відомості про право на пільги по обчисленні стажу; копії договору, укладеного не менш ніж на 3 роки, в тому числі і у разі, якщо не зазначено, що особа користувалася пільгами по обчисленню стажу; довідки, у якій зазначено, що особа працювала на підставі строкового трудового договору, укладеного не менш ніж на три роки; свідоцтва про бронювання житла у звязку з роботою на Крайній Півночі на підставі строкового договору; інших документів, які підтверджують роботу в зазначених місцевостях на підставі строкового договору. Разом з тим, в ході проведення перевірки було встановлено, що трудові договори з позивачем не укладалися, він працював вахтово-експедеційним методом. Таким чином, представник відповідача вважає, що пенсія нарахована та виплачується позивачу згідно з нормами чинного законодавства, і здійснювати перерахунок такої пенсії немає жодних підстав, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, вивчивши та оцінивши досліджені докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач у період з 16.09.1988 року по 06.03.1993 року працював в Долинському тампонажному управлінні Виробничого обєднання «Укрнафта», що стверджується записами в трудовій книжці позивача.

В довідці №08/1057, виданій ПАТ «Укрнафта» 19.08.2016 року, вказано, що позивач працював в Долинському тампонажному управлінні ПАТ «Укрнафти» в спеціалізованому тампонажному цеху Північного Варйогана Ханти-Мансійського автономного округу Югре Тюменської області, м.Радужне, яке відноситься до місцевості прирівняної до району Крайньої Півночі, вахтово-експедеційним методом на посаді водія Урал 1 кл. з 16.09.1988 року (наказ №196-к від 16.09.1988 року) по 01.11.1989 року; на посаді моториста цементно-піскозмішувального агрегата 5р. з 01.11.1989 року (наказ №273-к від 30.10.1989 року) по 01.03.1992 року. На посаді моториста цементно-піскозмішувального агрегата 5р. з 01.03.1992 року (наказ №59-к від 04.03.1992 року) по 06.03.1993 року (наказ №272-к від 03.03.1993 року) працював в тампонажному цеху, який розміщений на території Ямало-Ненецького автономного округу Тюменської області, с.Муравленково, що відноситься до району Крайньої Півночі. Письмові трудові угоди з ОСОБА_2 не укладалися. ОСОБА_2 працював в Долинському ТУ на підставі виданих наказів по управлінню про прийняття на роботу та звільнення.

Даний факт також знайшов своє підтвердження довідкою №08/2520, виданою Долинським тампонажним управлінням ПАТ «Укрнафта» 05.12.2016 року.

Судом також встановлено, що позивач письмово звертався до відповідача з вищевказаними вимогами про перерахування йому пенсії. Однак, відповіддю №280/Д-11 від 05.07.2016 року відповідач відмовив позивачу в задоволенні його звернення з підстав, зазначених представником відповідача.

Відповідно до ч.4 ст.8 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Згідно з положеннями ч.2 ст.9 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України. В разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому нормативному акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Статтею 71 КАС України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності його рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.5 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Цим же пунктом передбачено, що до ухвалення відповідного закону період роботи до 01.01.1991 року у вказаних районах та місцевостях колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген зараховувати до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що було чинним до 01.01.1991 року.

Порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до цих районів, було встановлено Указами Президії Верховної Ради СРСР від 01.08.1945 року «Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі», від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а також Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.1967 року.

Відповідно до вищевказаних Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року, постанови Ради Міністрів Союзу РСР № 148 від 10.02.1960 року та Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 року пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в таких районах та місцевостях.

П.«д» ст.5 зазначеного Указу від 10.02.1960 року передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавати таку додаткову пільгу: зараховувати один рік роботи в таких районах та місцевостях за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в зазначені райони та місцевості за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Відповідно до п.1.1. Основних положень про вахтовий метод організації робіт, затверджених постановою Держкомпраці СРСР, Секретаріату ВЦРПС і Мінохорони здоров'я СРСР № 794/33-82 від 31.12.1987 року, вахтовий метод - це особлива форма організації робіт, яка ґрунтується на використанні трудових ресурсів поза місцями їх постійного проживання за умови, коли не може бути забезпечено щоденне повернення працівників до місця постійного проживання. Робота організовується по спеціальному режиму праці, як правило, при зведеному обліку робочого часу, а міжвахтовий відпочинок надається у місцях постійного проживання. Згідно з правилами п.5.9 цих Основних положень працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом в райони Крайньої Півночі або прирівняні до них місцевості з інших районів країни, надаються пільги, передбачені ст.ст.1, 2, 3, 4 вищеназваного Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року з урахуванням змін та доповнень, внесених ст.ст.1 і 2 вказаного вище Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 року.

Таким чином, на працівників, які працювали вахтовим методом у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, та в таких районах, не поширюються додаткові пільги, передбачені ст.5 зазначеного Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року, в тому числі зарахування одного року роботи в таких районах та місцевостях за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Отже, на позивача не поширюється вказане пільгове обчислення страхового стажу, оскільки він не укладав строковий трудовий договір на роботу на Крайній Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а працював вахтово-експедиційним методом в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області) та в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України по наведеній категорії справ, яка викладена в постанові від 27.10.2015 року у справі № 338/1079/14-а, Вищий адміністративний суд України в постанові від 28.05.2015 року дійшов правильного висновку, що робота вахтовим методом по 15 днів на місяць у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за трудовим договором із підприємством, що не було розташоване у цих районах, не дає йому права на пільги з кратного обчислення трудового стажу (один рік за один рік і шість місяців). З огляду на викладене колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що на працівників, які працювали вахтовим методом в зазначених районах і місцевостях поширюються пільги, передбачені статтями 1-4 вищезазначеного Указу від 10.02.1960 року, а додаткові пільги, передбачені ст.5 цього Указу, зокрема, зарахування одного року роботи у таких районах та місцевостях за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються. Отже, висновок суду касаційної інстанції про відмову в позові ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Таким чином, на підставі досліджених доказів, проаналізувавши вищевказані акти законодаства, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для відмови в позові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 22, 55, 95, 124 Конституції України, п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі від 10.02.1960 року, постанови Ради Міністрів СРСР «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» № 148 від 10.02.1960 року, Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», п.7 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16.12.1967 року № 530/11-28, п.5.9 Основних положень про вахтовий метод організації робіт, затверджених постановою Держкомпраці СРСР, Секретаріату ВЦРПС та Міністерства охорони здоров'я СРСР від 31.12.1987 року № 794/33-82, керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186 КАС України, суд, -

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Лановецького обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити пільгове обчислення страхового стажу за періоди роботи в районах Крайньої Півночі та здійснення перерахунку пенсії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Лановецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частини апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_5