Справа № 810/3343/16
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року 810/3343/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Сіренко Ю.П., за участю представника позивача та представника відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Києві адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру в Київській області

про визнання протиправною бездіяльність суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Київській області з вимогами:

- визнати протиправними дії ГУ Держгеокадастру в Київській області щодо розгляду клопотання про надання безоплатного у власність земельної ділянки, надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки, орієнтовною площею до 0,12 га без погодження позивача для ведення садівництва у межах Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в межах с. Лісне.

- зобовязати ГУ Держгеокадастру в Київській області розглянути клопотання про надання безоплатного у власність земельної ділянки, надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки, орієнтовною площею до 0,12 га без погодження позивача для ведення садівництва у межах Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в межах с. Лісне у порядку та строки, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України, надати мотивувальну відповідь за результатами розгляду зазначеного клопотання.

В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що в квітні 2016 року, він звернувся до ГУ Держгеокадастру у Київської області з клопотанням та доданими до нього графічними матеріалами в порядку ст. 118 Земельного кодексу України про надання безоплатно у власність земельної ділянки, надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки, орієнтовною площею до 0.12 га без погодження позивача для ведення садівництва у межах Щпитьківської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області в межах с. Лісне.

Вказує, що у відповідь на його клопотання ним було отримано лист Управління Держгеокадастру у Київській області № М-10446/0-6835/6-16 від 06.05.2016, в я кому було зазначено, що до клопотання додано графічний матеріал, на якому не зазначено бажану до відведення земельну ділянку, а отже вважає, що в ГУ Держгеокадастру у Київській області відсутні підстави для надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва.

У судових засіданнях представник позивача підтвердив обставини викладені у позовній заяві, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача позову не визнав, в обґрунтування заперечень зазначив, що у своєму листі від 06.05.2016 № М-10446/0-6835/6-16 Головне управління зазначило, що до клопотання додано графічний матеріал, який не дає можливості ідентифікувати місце розташування бажаної до відведення земельної ділянки тобто було зазначено лише орієнтири в районі, які не дають можливості ідентифікувати місце розташування бажаної до відведення земельної ділянки. З наданого графічного матеріалу вбачається, що позивачем виділено не місце знаходження земельної ділянки, а населений пункт, село Лісне.

Вказує, що Головним управлінням зареєстровано клопотання ОСОБА_1 від 07.04.2016 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,1200 га, яка розташована на території Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. До клопотання додано графічні матеріали місця розташування земельної ділянки.

Також представник відповідача зазначив, що на графічному матеріалі зазначено, що бажаним місцем розташування земельної ділянки є територія Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, тобто територія в межах населеного пункту, а не в адміністративних межах сільської ради-за межами населеного пункту.

Вважає, що правові підстави щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,1200 га, яка розташована на території Шпитьківської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області із прийняттям відповідного наказу відсутні. Відтак, клопотання розглянуто Головним управлінням в межах повноважень, та надана відповідь в термін визначений чинним законодавством України.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Київської області з клопотанням та доданими до нього графічними матеріалами в порядку ст. 118 Земельного кодексу України про надання безоплатно у власність земельної ділянки, надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки, орієнтовною площею до 0.12 га без погодження позивача для ведення садівництва у межах Щпитьківської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області в межах с. Лісне.

Головним управлінням зареєстровано клопотання ОСОБА_1 від 07.04.2016 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,1200 га, яка розташована на території Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. До клопотання додано графічні матеріали місця розташування земельної ділянки.

Як вбачається в листі від 06.05.2016 № М-10446/0-6835/6-16 Головне управління зазначило, що до клопотання додано графічний матеріал, який не дає можливості ідентифікувати місце розташування бажаної до відведення земельної ділянки тобто було зазначено лише орієнтири в районі, які не дають можливості ідентифікувати місце розташування бажаної до відведення земельної ділянки. З наданого графічного матеріалу вбачається, що позивачем виділено не місце знаходження земельної ділянки, а населений пункт, село Лісне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до змісту ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Частиною 6 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Таким чином, з вказаних норм видно, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад, тобто в межах населених пунктів, в той час як територіальні органи центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування, тобто за межами населених пунктів.

Водночас, як видно з наявного в матеріалах справи графічного матеріалу доданого позивачем до зазначеного клопотання, останнім виділено не місцезнаходження земельної ділянки, а населений пункт, а саме с. Лісне Києво-Святошинського району Київської області. При цьому, на графічному матеріалі зазначено, що бажаним місцем розташування земельної ділянки є територія Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, тобто територія в межах населеного пункту, а не в адміністративних межах сільської ради - за межами населеного пункту.

Частиною 7 ст. 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

За таких умов, зазначене позивачем місце розташування земельної ділянки не відповідає вимогам законів, що в силу вимог ч. 7 ст. 118 ЗК України є підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Враховуючи викладене, у суду відсутні належні правові підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в задоволенні клопотання щодо надання безоплатного у власність земельної ділянки, надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки, орієнтовною площею до 0,12 га без погодження позивача для ведення садівництва у межах Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в межах с. Лісне, а відтак і для зобов'язання відповідача розглянути клопотання позивача із прийняттям відповідного наказу, рішення чи іншого дозвільного документа, яким буде надано дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

За таких обставин позовні вимоги визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 19 грудня 2016 р.