Справа № 520/9037/16-а
Суддя: Калініченко Л. В.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/9037/16-а
Провадження № 2-а/520/516/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в Київському районі м. Одеси
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду міста Одеси з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, який під час розгляду справи уточнив та згідно з останньою редакцією позову просить суд:
- визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси щодо застосування заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2007 рік при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком та протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси викладену у листі від 10.10.2016 року №240/О-01 яким відмовлено в розрахунок заробітної плати включити грошове забезпечення відповідно до архівної довідки від 06.09.2016 року №179/1/8546, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України;
- зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити розрахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 18 липня 2016 року із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком та з урахуванням грошового забезпечення за період служби з 01 липня 2000 року по 31 жовтня 2004 року відповідно до архівної довідки від 06.09.2016 року №179/1/8546, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України з урахуванням вже отриманих сум пенсії

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси із заявою про застосування для розрахунку пенсії середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсі відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а 27 вересня 2016 року надав відповідачу оригінал архівної довідки від 06.09.2016 року №179/1/8546 про розмір грошового забезпечення за період служби з 01 липня 2000 року по 31 жовтня 2004 року. Проте, позивачу було відмовлено у застосуванні середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, як це встановлено ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як відбулося переведення з одного виду пенсії на інший, а тому і застосовано показник середньої заробітної плати за 2007 рік та у розрахунок заробітної плати для призначення пенсії не включено суми отриманого грошового забезпечення за період служби з 01 липня 2000 року по 31 жовтня 2004 року так як на підставі підпункту 3 пункту 2.1 Порядку, для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01.07.2000 року.
У судове засідання представник позивача Оставненко І.С. не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, надала до суду заяву, в якій вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, розгляд справи провести за її відсутності.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, представник відповідача під час розгляду справи надав до суду письмові заперечення проти задоволення позову, в яких просив суд у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Згідно з ч. ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У зв`язку з чим, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши наявні докази в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень тому числі органів державної влади.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 8 КАС України,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо гарантується на підставі Конституції України.
Згідно з ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Статтею 22 Конституції України, встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судом встановлено, що 18 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком та одночасно із заявою про застосування для розрахунку пенсії середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
27 вересня 2016 року позивачем було надано відповідачеві оригінал архівної довідки від 06.09.2016 року № 179/1/8546 про розмір грошового забезпечення за період служби з 01 липня 200 року по 31 жовтня 2004 року.
Управлінням Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси листом від 27.07.2016 р. № 163/О-01 відмовлено ОСОБА_1 у застосуванні середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 з 26.10.2004 року отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» і його було переведено на інший вид пенсії, а листом від 10.10.2016 року № 240/О-01 відмовлено у розрахунок заробітної плати для призначення пенсії включити суми отриманого грошового забезпечення за період служби з 01 липня 2000 року по 31 жовтня 2004 року так як на підставі підпункту 3 пункту 2.1 Порядку, так як для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01.07.2000 року.
Відповідно до статті 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором; у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором; при цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.
У частині першій статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За правилами частини другої статті 40 даного Закону, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади у галузі статистики, економіки, соціальної політики і фінансів;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний
місяць (Кз + Кз + Кз + ... + Кз );
1 2 3 n
К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за попередній рік для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяці попереднього року з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.
Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії на інший, призначеного саме за цим Законом. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Пунктом 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок) визначено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання (реєстрації), а при необхідності - його законним представником (батьки або опікун (піклувальник)) за місцем проживання (реєстрації) представника.
Тобто, визначено окремий вид заяви.
При цьому, якщо особа надає довідку про заробітну плату, яка відповідає вимогам частини першої статті 40 Закону, заробітна плата для обчислення пенсії визначається з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, який передує року поновлення виплати раніше призначеної пенсії чи переведенню з одного виду пенсії на інший.
Позивач заяву про призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» подав 18.07.2016 року.
Водночас ОСОБА_1 з 26.10.2004 року було призначено пенсію відповідно до Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону, адже основою доходу у цьому разі є грошове забезпечення.
Крім того, після звільнення з лав Збройних Сил України ОСОБА_1 продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Отже, враховуючи те, в даному випадку мало місце саме призначення пенсії за віком за нормами іншого Закону, то показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, повинен враховуватись за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як встановлено ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому, у своїй постанові від 09 червня 2015 року по справі № 21-550а15 Верховний Суд України усуваючи неоднакове застосування норм матеріального права, вважає, що у випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії ніж Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачені іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.
Частиною 1 статті 244-2 КАС України встановлено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковими для всіх судів України.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2004 № 1185 «Про реалізацію деяких положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджено Порядок обчислення та сплати сум страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, не сплачених у період з 01.01.2004 по 31.12.2006 щодо осіб, які не набули (не набудуть) права на пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та осіб, звільнених з військової служби, які виявили бажання отримувати пенсію в порядку і на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з цим Порядком здійснюється обчислення та сплата сум страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - суми страхових внесків) щодо осіб, які проходили службу у Збройних Силах, інших військових формуваннях, органах внутрішніх справ та інших органах, утворених відповідно до законів України, що дає право на призначення пенсії за вислугу років згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон 2262), та які звільнені з військової служби, що набули право на отримання пенсії згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та виявили бажання отримувати пенсію в порядку і на умовах, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до п. 2 Порядку, суми страхових внесків обчислюються за кожен місяць служби окремо виходячи із сум грошового забезпечення, що були нараховані особі за відповідні періоди служби.
Суми страхових внесків обчислюються на підставі виданих військовими частинами, військовими комісаріатами та іншими уповноваженими на це органами довідок про нараховані суми грошового забезпечення за формою, що встановлюється правлінням Пенсійного фонду України.
А, п. 3 Порядку встановлено, що сума страхових внесків, що підлягає сплаті щодо осіб, зазначених в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього Порядку, обчислюється управлінням Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах (далі - правління) за місцем проживання, до якого особа звернулася за призначенням пенсії, а щодо осіб, зазначених в абзаці третьому пункту 1 цього Порядку, - управлінням за останнім місцем служби особи.
Довідки до управління подаються особами, зазначеними в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього Порядку, особисто разом із заявою про призначення пенсії.
Відповідно до п. 9 Порядку, інформація про періоди проходження служби та одержані доходи вноситься до системи персоніфікованого обліку відповідним управлінням на підставі документів, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку.
Таким чином, при обчисленні ОСОБА_1 пенсії за віком, повинно було застосуватись середня заробітна плата у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії та включення в розрахунок заробітної плати для призначення пенсії суми отриманого грошового забезпечення за період служби з 01 липня 2000 року по 31 жовтня 2004 року відповідно до архівної довідки від 06.09.2016 року № 179/1/8546, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України.
Отже, з огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси щодо застосування заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені внески за відповідний місяць 2007 року при призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 та протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси викладену у листі від 10.10.2016 року № 240/О-01 щодо включення в розрахунок заробітку для призначення пенсії ОСОБА_1 грошове забезпечення відповідно до архівної довідки від 06.09.2016 року № 179/1/8546, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, а також, на підставі вищевикладеного, слід зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити розрахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 18 липня 2016 року із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком та з урахуванням грошового забезпечення за період служби з 01 липня 2000 року по 31 жовтня 2004 року відповідно до архівної довідки від 06.09.2016 року № 179/1/8546, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів у межах суми стягнення за один місяць.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, якщо стороною у страві виступала його посадова чи службова особа.
Стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає сплачений останнім судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 7, 9, 11, 13, 159-163, 183-2, 256 КАС України,
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси щодо застосування заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені внески за відповідний місяць 2007 року при призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 та протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси викладену у листі від 10.10.2016 року № 240/О-01 щодо включення в розрахунок заробітку для призначення ОСОБА_1 пенсії грошове забезпечення відповідно до архівної довідки від 06.09.2016 року № 179/1/8546, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити розрахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 18 липня 2016 року із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком та з урахуванням грошового забезпечення за період служби з 01 липня 2000 року по 31 жовтня 2004 року відповідно до архівної довідки від 06.09.2016 року № 179/1/8546, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

Звернути постанову до негайного виконання у межах одного місяця.
Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551(п`ятсот п`ятдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Головуючий Калініченко Л. В.