Справа № 826/4250/15
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4250/15 Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А. Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Мацедонської В.Е., при секретарі - Шевчук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у якому просив:

- визнати його звільнення протиправним та скасувати наказ про звільнення та поновити позивача на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах УБК МВС України, зобов'язати Міністерства внутрішніх справ України видати наказ про поновлення на посаді;

- зобов'язати відповідача внести зміни до трудової книжки щодо недійсності запису про звільнення;

- стягнути з відповідача середньомісячну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ від 10.02.2015 р. № 219 о/с про звільнення ОСОБА_2 Поновлено позивача на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах УБК МВС України. Допущено до негайного виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_2на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах УБК МВС України. Стягнено з Міністерства внутрішніх справ України середньомісячну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.

ОСОБА_2 подав заяву, в якій, відповідно до ст. 170 КАС України, просив роз'яснити окремі питання застосування законодавства при вирішенні адміністративних справ, а саме:

- на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.09.2015 р. надати інформацію про механізм нарахування середньої заробітної плати особам, доходи яких були отримані як грошове забезпечення;

- винести постанову про встановлення суми коштів, яка підлягає стягненню з МВС України на користь позивача, за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2016 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Вказана норма передбачає підстави для роз'яснення судового рішення в судовому засіданні. Отже, роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Також, роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Крім того, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв'язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

Виходячи зі змісту даної норми слід зазначити, що роз'яснення судового рішення є одним із способів усунення його недоліків, без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Роз'ясненню підлягає судове рішення у разі, якщо незрозуміла його резолютивна частина та без роз'яснення якої ускладнюється його виконання.

Незрозумілість судового рішення є оціночним поняттям, а доцільність роз'яснення судового рішення приймається за розсудом суду, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв.

Виходячи з системного тлумачення положень ст. 170 КАС України, слід зокрема зазначити, що роз'ясненню підлягає постанова чи ухвала суду у разі, якщо без такого роз'яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тому, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивацію судового рішення.

Крім цього, конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим вищевказана правова норма не містить, а із змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз'яснення судового рішення.

Дослідивши текст постанови суду першої інстанції від 09 вересня 2015 року суд дійшов висновку, що він є чітким та зрозумілим, постанова не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння.

Колегія суддів також зазначає, що фактично в заяві ОСОБА_2 просить роз'яснити не окремі питання постанови, а механізм її виконання. Вказане виходить за межі повноважень суду щодо роз'яснення судового рішення, передбаченого ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при прийнятті оскаржуваної ухвали, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 199, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення ухвали в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 23 грудня 2016 р.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Мельничук В.П.

Мацедонська В.Е.