Справа № 488/1538/16-а
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/1538/16-а
Провадження № 2-а/488/113/16 р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2016 р м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Бучневій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відділ примусового виконання рішень про визнання протиправними та скасування рішень, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2015 року позивач Управління ПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва звернувся до суду із даним адміністративним позовом, в обґрунтування якого вказав наступне.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Миколаївській області ОСОБА_2 від 05.01.2016 р. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а/488/29/15, виданого 16.12.2015 року Корабельним районним судом м. Миколаєва про зобов'язання УПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва призначити та виплатити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком з 24.06.2014 року, відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої плати працівника по Україні за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, а саме з 24.06.2014 року.

11.01.2016 року позивачем було отримано зазначену постанову, а 13.01.2016 року за № 413/10 Управлінням ПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва було направлено лист (з додатками) до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Миколаївській області, в якому зазначено, що постанова виконана самостійно, Управлінням було нараховано та виплачено 12.01.2016 року ОСОБА_3 пенсію за віком в розмірі 21 987,05 грн.

Проте, 04.04.2016 року Управління ПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва отримано постанову від 28.03.2016 року старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Миколаївській області ОСОБА_2 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 2 040,00 грн.

Вказану постанову позивач вважає необґрунтованою через те, що вона винесена з порушенням норм діючого законодавства та підлягає скасуванню.

В судове засідання представник позивача не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача також у судове засідання не з»явився, надав заперечення, в яких заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що на позивача правомірно було накладено стягнення виконавчого збору. Судове засідання провести без його участі.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Стаття 25 Закону України Про виконавче провадження визначає, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Миколаївській області ОСОБА_2 від 05.01.2016 р. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а/488/29/15, виданого 16.12.2015 року Корабельним районним судом м. Миколаєва про зобов'язання УПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва призначити та виплатити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком з 24.06.2014 року, відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої плати працівника по Україні за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, а саме з 24.06.2014 року.

11.01.2016 року позивачем було отримано зазначену постанову, а 13.01.2016 року за № 413/10 Управлінням ПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва було направлено лист (з додатками) до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Миколаївській області, в якому зазначено, що постанова виконана самостійно, Управлінням було нараховано та виплачено 12.01.2016 року ОСОБА_3 пенсію за віком в розмірі 21 987,05 грн.

Проте, 04.04.2016 року Управління ПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва отримано постанову від 28.03.2016 року старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Миколаївській області ОСОБА_2 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 2040,00 грн.

Стаття 28 ЗУ Про виконавче провадження зазначає, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір. При цьому, ч. 2 даної статті зазначає, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону, за виконавчими документами, які підлягають негайному виконанню, а також у разі перерахування коштів стягувачу у випадку, передбаченому частиною другою статті 27 цього Закону, та у разі виконання рішень у порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

З огляду на те, що постанова Корабельного районного суду м. Миколаєва відносно виплат щомісячної пенсії, кваліфікується як періодичні платежі, то відповідно до норм діючого законодавства виконавчий збір не повинен стягуваться.

Виходячи зі змісту вказаних положень Закону, суд робить висновок, що державний виконавець не мав передбачених законом підстав для стягнення з позивача виконавчого збору, а відтак винесена ним постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач по даній справі свою позицію не обґрунтував та не довів належними доказами.

За таких обставин, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.8-12, 15, 17, 26, 41, 158-161, 163, 167, 256 КАС України, суд -

П о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Миколаївській області ОСОБА_2 від 28.03.2016 року про стягнення з Управління ПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва в прибуток держави виконавчого збору у розмірі 2040,00 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ Л.І. СЕЛІЩЕВА