Справа № 756/13078/16-а
Суддя: Васалатій К. А.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/756/383/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Васалатія К.А.

при секретарі Галелюк Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ПП 5 роти 1 батальйону УПП у м. Києві ДПП Прищепи Марка Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову відповідача інспектора ПП 5 роти 1 батальйону УПП у м. Києві ДПП Прищепи М.О. АР № 277182 від 23.09.2016 р. про адміністративне правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що 23.09.2016 р. ІПП 5 роти 1-го батальйону Прищепою М.О. було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн., так як нібито позивач ОСОБА_1 здійснив зупинку ближче ніж за 10 м. від краю перехрещуваної проїзної частини.

Зі слів позивача, лише 06.10.2016 року він отримав рекомендований лист за вих. № 79/71 від 26.09.2016 р., в якому знаходилася копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному серія АР № 277182. І тільки з отриманої постанови позивач з'ясував, що, інспектор Прищепа В.Р. 23.09.2016 р. об 11 годині 15 хв. за адресою м. Київ, вул. Героїв 41 г зафіксував факт скоєння позивачем адміністративного порушення та порушення п. 15.9 "г" ПДР України. В той же час, за тією ж адресою в м. Києві по вул. Г. Дніпра 41г, інспектор Прищепа М.О. розглянув та виніс постанову про притягнення мене до адміністративної дальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, навіть не повідомивши мене про це.

Тому позивач просить суд скасувати постанову інспектора ПП Прищепи М.О. серії АР № 277182 від 23.09.2016 р., так як не порушував Правила дорожнього руху України.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свій позов у повному об'ємі.

Відповідач - ІПП Прищепа М.О. у судове засідання так і не з'явився.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу по наявних у справі матеріалам відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у відсутності суб'єкта оскарження та представника відповідача № 1.

Тому заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом у відповідності до постанови серії АР № 277182 від 23.09.2016 р. про адміністративне правопорушення, який складено ІПП 5 роти 1 батальйону УПП у м. Києві ДПП Прищепою М.О. встановлено, що 23.09.2016 р. об 11 год. 15 хв. ОСОБА_1 здійснив зупинку ближче ніж 10 м. від краю перехрещуваної проїзної частини, чим порушив вимоги п. 15.9 (г) до ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та притягнув позивача до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., тобто у межах ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно з рішенням КСУ від 26.05.2016 р. № 5-рп/2015 «Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1, ч. 2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

2.2. Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. У ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (ч. 1 ст. 256 Кодексу). Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (ч. 2 ст. 256 Кодексу). У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це; така особа має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до нього, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання (частина третя статті 256 Кодексу). Протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 Кодексу, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення (частина перша статті 257 Кодексу). Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначено у главі 17 Кодексу».

Як вказано у даному рішенні суду «у ч. 1 ст. 277 Кодексу закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу)».

У відповідності до норми ч. 1 ст. 122 КУпАП «перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу від 15 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як передбачено ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Ч. 2 ст. 70 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Ч. 3 ст. 70 КАС України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до ч. 4 ст. 70 Кодексу, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Враховуючи факт того, що позивач ОСОБА_1 заперечує про скоєння ним адміністративного правопорушення - зупинку ближче ніж 10 м. від краю перехрещуваної проїзної частини, а відповідач - ІПП в м. Києві Прищепа В.Р. у судове засідання так і не з'явився, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному об'ємі.

У відповідності до ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому постанова про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 255 грн. підлягає скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ст. 7, 10, 11, 69, 71, ст. 159, 161, 162 КАС України, ст. 122, 254, ст. 287-289 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову інспектора ПП 5 роти 1 батальйону УПП у м. Києві ДПП Прищепи М.О. серії АР № 277182 від 23.09.2016 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 255 грн. за адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя К.А. Васалатій