Справа № 628/3833/16-а
Суддя: Клімова С. В.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 628/3833/16-а
Провадження 2-а/628/96/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року Купянський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Клімової С.В.

за участю секретаря - Бавики Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Купянську адміністративний позов ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до Купянського відділу поліції ГУНП в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 звернувся до Купянського міськрайонного суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_3 відділу поліції ГУНП в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.10.2016 року Купянським ВП ГУНП України в Харківській області в особі старшого сержанта поліції ОСОБА_4 було винесено постанову П2 № 404959 відносно нього за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Зазначив, що з постанови у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 21.10.2016 року о 08 год. 10 хв. в м. Купянську по вул.. Харківській, 138, він керуючи транспортним засобом Mersedes Benz SPRINTER 306, номерний знак НОМЕР_1 у якого нібито був заблокований аварійний вихід, чим на думку інспектора поліції, порушив вимоги п.31.4.7 (г) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП.

Дії посадової особи по складанню постанови вважає незаконними, а постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв'язку з відсутністю достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, та порушенням інспектором норм матеріального права при складанні постанови, а саме те, що в порушення вимог ст.251, 254, 256, 258 КУпАП інспектором не було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просить суд його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 відділу поліції ГУНП в Харківській області у судове засідання не зявився , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяви про перенесення розгляду справи до суду не надав, а тому справа у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України розглянута за відсутності відповідача на підставі наявних в ній доказів.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 21.10.2016 року надійшла інформація про здійснення незаконного перевезення транспортним засобом. У водія в наявності були всі документи на перевезення. При розмові з водієм побачив через лобове скло, що задні двері були заблоковані сидіннями, тобто заблоковано аварійний вихід. Водій не дозволив зайти до автобусу, не надав можливості поспілкуватися з пасажирами.

Зясувавши думку представника позивача, допитавши свідка,дослідивши письмові докази по справі судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії П2 № 404959 від 21.10.2016 року, складеної поліцейським СРПП Купянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4В, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 21.10.2016 року о 08 год. 10 хв., в м. Купянську по вул.. Харківській, 138, керуючи транспортним засобом Mersedes Benz SPRINTER 306, номерний знак НОМЕР_1 у якого заблоковано аварійний вихід чим порушив п.31.4.7 вПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 121 КУпАП(а.с. 5).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів проадміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбачених статтею 121 КУпАП.

п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У постанові серії П2 № 404959 від 21.10.2016 року, зазначено транспортний засіб Mersedes Benz SPRINTER 306, номерний знак НОМЕР_1.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії СХХ 461145 та тимчасового реєстраційного талону серії ДАР № 063539, зареєстровано транспортний засіб Mersedes Benz SPRINTER 308, номерний знак НОМЕР_1.

Таким чином дані зазначені в протоколі не співпадають з фактичними даними зазначеними в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

Крім того в постанові відсутні правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривна квитанція із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а також відомостей стосовно відправлення зазначеної постанови правопорушнику.

Відповідно до вимог ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч. 1ст. 71 КАС Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Постанові, яка оскаржується, не зазначено фактичних обставин за яких було вчинено правопорушення, не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення винесене поліцейським СРПП Купянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 121 КУпАП.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення субєкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 162 того ж Кодексу при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову зокрема про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання недійсним рішення чи окремих його положень.

На підставі п. 3ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» передбачено, що відповідно до частини другої статті 11КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. При цьому слід ураховувати, що в такому разі в мотивувальній частині рішення суд повинен навести відповідне обґрунтування.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, скасування постанови серії П2 № 404959 від 21.10.2016 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 121 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 гривень.

Керуючись ст. 19 Конституції України, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 4, 8, 9, 11, 70-72, 86, 158-160, 161-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, Постановою Пленуму ВАСУ № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», суд

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 представник позивача ОСОБА_2 до Купянського відділу поліції ГУНП в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України задовольнити.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 23. 12. 2016 року.

Суддя Купянського міськрайонного суду

Харківської області ОСОБА_5