Справа № 819/3238/15
Суддя: Мартиць О.І.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 819/3238/15

20 грудня 2016 року м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

секретарі судового засідання Твердохліб Н.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1 "Родина Тарашевських" ОСОБА_2,

представника третьої особи ПАТ "ВТБ Банк" ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Родина Тарашевських" до державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_4, державного реєстратора реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_5, державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області ОСОБА_6 про визнання дій протиправними і скасування рішень державних реєстраторів про реєстрацію прав та їх обтяжень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Родина Тарашевських" звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_4, державного реєстратора реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_5, державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області ОСОБА_6, третьої особи: публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" з позовними вимогами про визнання протиправними дій і скасування рішень державних реєстраторів про реєстрацію прав та їх обтяжень: № 24996022 від 2 жовтня 2015 року, № 24915166 від 30 вересня 2015 року, № 24911081 від 30 вересня 2015 року, № 24996312 від 2 жовтня 2015 року, № 24996184 від 2 жовтня 2015 року, № 24958699 від 1 жовтня 2015 року, № 24914472 від 30 вересня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскарженні рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень підлягають скасуванню, оскільки держаним реєстратором без урахування усіх обставин протиправно без наявності усіх необхідних документів зареєстровано право власності на підставі договору іпотеки за ПАТ "ВТБ Банк".

В судовому засіданні представником третьої особи заявлено клопотання про закриття провадження у справі з огляду на те, що даний спір повинен розглядатися в порядку господарського судочинства, оскільки спірні правовідносини пов'язанні із невиконанням умов господарсько правової угоди, а відповідно спір не є публічно правовим, оскільки випливає з договірних відносин суб'єктів підприємницького діяльності.

Представник позивача щодо задоволення заявленого клопотання про закриття провадження заперечив, вказавши, що предметом спору є неправомірність дій державних реєстраторів як суб'єктів владних повноважень. Також представник позивача просить суд перевірити рішення суб'єктів владних повноважень на відповідність ч.3 ст.2 КАС України, тобто, чи прийнятті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідачі державний реєстратор реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області ОСОБА_5, державний реєстратор Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_4Л в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду клопотання по суті у їх відсутності.

Відповідач державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась, надіславши на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі.

Враховуючи приписи ч.4 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути клопотання про закриття провадження у справі за відсутності осіб, які не з'явилися до суду.

Частиною першою ст.2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч.2 ст.2 КАС України). Цю норму слід розуміти в системному зв'язку із частиною першою тієї самої статті, з якої випливає, що захист прав та інтересів юридичних та фізичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно-правових відносин.

Частиною першою ст.17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною першою ст.3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п.7 ч.1 ст.3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У випадку, якщо суб'єкт у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Як чітко слідує з позовної заяви, позивач ставить вимогу щодо визнання дій держаних реєстраторів неправомірними і як наслідок скасування прийнятих ними рішень. Зокрема, вказує на невиконання держаними реєстраторами вимог п.46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 17 жовтня 2013 року № 868 (надалі - Порядок № 868) щодо наявності усіх обставин та документів, що мають значення для прийняття рішення про проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

При цьому, суд зазначає, що умови та порядок здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно встановлені нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень" №1952-VI від 01.07.2004 (далі - Закон №1952-VI).

Частиною першою статті 2 Закону №1952-VI встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин);

Відповідно до ч.1 статті 9 Закону №1952-VI (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу освіту та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Міністерством юстиції України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки суб'єктний склад спірних відносин свідчить про публічно-правовий характер даного спору, який виник та пов'язаний із здійсненням державними реєстраторами владних управлінських функцій при прийнятті рішення про держану реєстрацію нерухомого майна, відтак даний спір повинен розглядатись у порядку та у спосіб, передбачений КАС України.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що визнання державою фактів виникнення, зміни та припинення прав на нерухоме майно являється владною управлінською функцією, правом здійснення якої у визначених Законом випадках - наділені державні реєстратори, які при реалізації свої повноважень виступають суб'єктом владних повноважень, а отже, підстав розгляду цієї справи у межах заявлених позовних вимог за правилами господарського судочинства не вбачається.

Щодо посилань представника третьої особи на постанову Верховного Суду України від 14 червня 2016 року (справа №826/4858/15) суд зазначає наступне.

У вказаній постанові Верховний Суд України дійшов висновку, що спір у справі не є публічно-правовим, так як спірні правовідносини пов'язані із невиконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди.

Однак, висновки щодо застосування норм права, викладені у вказаній постанові Верховного Суду України безпосередньо не можуть бути застосовані до правовідносин між сторонами у даній адміністративній справі та не вказують на необхідність закриття провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України, оскільки у справах, які були представлені Верховному Суду України на підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї й тієї ж норми права, судами вирішувалось питання щодо належності способу звернення стягнення на предмет іпотеки, що застосований іпотекодержателем, належності порядку набуття останнім такого права за укладеними договорами та в подальшому набуття ним права власності на нерухоме майно, що було зареєстровано приватним нотаріусом.

У рамках даної справи, виконання чи невиконання умов цивільно-правової угоди не є безпосередньою підставою для звернення до адміністративного суду.

Основні доводи позивача ґрунтуються на протиправності дій відповідачів, як суб'єктів, наділених владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав, та полягають у тому, що, на думку позивача, відповідачі не мали права вчиняти спірні реєстраційні дії, оскільки ПАТ "ВТБ Банк" не надавав до реєстраційної служби належних документів, передбачених Порядком № 868, а відповідно держані реєстратори без урахування усіх обставин протиправно зареєстрували нерухоме майно за банком.

Таким чином, у даній справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні, управлінські дії та рішення відповідачів, які у межах спірних правовідносин діють як суб'єкти владних повноважень.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що дана адміністративна справа переглядалась Вищим адміністративним судом України і в ухвалі суду від 19 жовтня 2016 року №К/800/12532/16 про порушення правил юрисдикції адміністративних судів не вказано.

Враховуючи наведене, суд дійшов переконання, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а клопотання ПАТ "ВТБ Банк" є необгрутованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.157,160,165 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про закриття провадження в даній адміністративній справі №819/3238/15 за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Родина Тарашевських" до державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_4, державного реєстратора реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_5, державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області ОСОБА_6, третьої особи: публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про визнання дій протиправними і скасування рішень державних реєстраторів про реєстрацію прав та їх обтяжень - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.