Справа № 756/6984/16-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 756/6984/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Шемейко О.І.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Мацедонської В.Е., Костюк Л.О.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - Андросович Ганни Сергіївни на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком, розмір якої було розраховано відповідачем, а тому вважає дії відповідача щодо погашення виниклої переплати шляхом утримання 20% від розміру пенсії позивача протиправними. Позивач зазначає, що з її боку відсутні зловживання, пов'язані з отриманням пенсії у більшому розмірі, ніж той, на який вона має право.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року задоволено вказаний адміністративний позов. Визнано протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо встановлення переплати у сумі 62213,74 грн. за період з 25 травня 2008 року по 31 грудня 2015 року при виплаті ОСОБА_3 пенсії за віком та щодо утримання переплати з виплати пенсій в розмірі 20 процентів пенсії, нарахованої ОСОБА_3, починаючи з лютого 2016 року. Зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити нарахування та виплату ОСОБА_3 пенсії за віком у сумі 2695 (дві тисячі шістсот дев'яносто п'ять) гривень 74 копійки щомісяця, починаючи з 01 січня 2016 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням представник Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - Андросович Ганна Сергіївна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що 11 червня 2008 року ОСОБА_3 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва із заявою про призначення пенсії за віком. До заяви позивачем було долучено копію трудової книжки, довідку про заробітну плату, копію паспорта, анкету.

З копії трудової книжки вбачається, що позивач з серпня 1973 року по листопад 1999 року працювала в АТ «Київський річковий порт».

До пенсійної справи позивача долучено дві довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, видані ВАТ «Київський річковий порт» від 19 березня 2008 року.

Крім того, в матеріалах пенсійної справи наявна довідка, що ОСОБА_3 у період з січня 1988 року по грудень 1992 року працювала за сумісництвом в НВП «Інтеграція».

З індивідуальних відомостей про застраховану особу вбачається, що ОСОБА_3 також отримувала заробітну плату, з якої утримувалися страхові внески, в Акціонерній судноплавній компанії «Укррічфлот» у період з 2001 по 2006 роки.

В Управлінні Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва проведено документальну перевірки даних електронних реєстрів та пенсійних справ, відібраних за результатами співставлення даних про заробітну плату, використаних для призначення (перерахунку) пенсій з наявними даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування. За результатами проведеної перевірки по пенсійній справі ОСОБА_3 не підтверджено періоди роботи 2001-2006 років в ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот». За період з 25 травня 2008 року по 31 грудня 2015 року переплата пенсії становить 62213,74 грн.

Управлінням Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва прийнято рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 14 грудня 2015 року № 437, відповідно до якого у зв'язку з недостовірними даними сума переплати, яка підлягає поверненню ОСОБА_3, становить 62213,74 грн. У разі ненадходження від пенсіонера коштів протягом місяця з дня його повідомлення про прийняття вказаного рішення, вирішено утримувати переплату в розмірі 20% пенсії щомісячно, починаючи з лютого 2016 року по повного погашення.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи даний адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до положень ст. ст. 80, 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до зазначених у статті 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника. Призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно з п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, в редакції, що діяла на час звернення позивача до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: а) довідка податкової адміністрації про присвоєння ідентифікаційного номера заявнику; б) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 01.01.2004 року, відділ персоніфікованого обліку органу, що призначає пенсію (далі - відділ персоніфікованого обліку), додає довідку із бази даних системи персоніфікованого обліку; в) довідка про заробітну плату особи (додаток 1) за період страхового стажу, а починаючи з 01.07.2000 індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно із додатком 2; г) документи про місце проживання (реєстрації) особи, тощо.

Враховуючи вищенаведене, особа до заяви про призначення пенсії повинна була надати довідку податкової адміністрації про присвоєння ідентифікаційного номера заявнику, копію трудової книжки, довідку про заробітну плату, документи про місце проживання особи. Надання органу Пенсійного фонду індивідуальних відомостей про застраховану особу покладається на відділ персоніфікованого обліку.

Судом першої інстанції було встановлено, що до заяви про призначення пенсії від 11 червня 2008 року позивачем було долучено копію паспорту, подання про призначення пенсії, копію трудової книжки, довідку про працю за сумісництвом в НВП «Інтеграція», довідки про заробітну плату для обчислення пенсії.

При цьому, колегією суддів встановлено, що матеріали пенсійної справи, копія якою долучена до матеріалів справи, містять відомості про працевлаштування ОСОБА_3 та отримання нею заробітної плати в Акціонерній судноплавній компанії «Укррічфлот».

Також колегія суддів вважає необгрунтованою вимогу позивача про зобов'язання пенсійний орган виплачувати їй пенсію в сумі 2695,74 грн., яку вона отримувала до прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, оскільки встановлено факт наявності в пенсійній справі позивача неправдивих документів, які стали підставою для нарахування їй пенсії в такому розмірі.

Оскільки колегією встановлено, що позивач не працювала Акціонерній судноплавній компанії "Укррічфлот", про що також стверджувала в судовому засіданні позивач, то у відповідача відсутні підстави для нарахування їй пенсії в зазначеному вище розмірі, оскільки цей розмір було обраховано з урахуванням її стажу в цій компанії.

Отже, вказана вимога задоволенню не підлягає.

Колегія суддів критично сприймає висновок суду першої інстанції про те, що індивідуальні відомості про застраховану особу були надані відділом персоніфікованого обліку УПФУ в Подільському районі м. Києва, оскільки докази цього в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що докази того, що вказане відбулось з вини пенсійного органу, відсутні, а тому відсутні підстави для висновків про наявність зловживань чи неправомірності дій з боку відповідача.

За приписами ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Таким чином, колегія судів приходить до висновку про правомірність спірного рішення та відсутність підстав для задоволення даного позову.

За вказаних обставин колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими, а тому вона є такою, що підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, оскаржуване судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - Андросович Ганни Сергіївни - задовольнити, а постанову Оболонського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: В.Е. Мацедонська

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено 21.12.2016 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Костюк Л.О.

Мацедонська В.Е.