Справа № 591/5836/16-а
Суддя: Кривцова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/5836/16-а
Провадження № 2-а/591/600/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

при секретарі Кальченко М.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми спр аву за адміністративним позовом ОСОБА_3 до головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 12 вересня 2016 року відповідачем було складено протоколи про адміністративні правопорушення №№ 519-ПО/3 та 544-ПО, та 28 жовтня 2016 року на адресу ТОВ «БВК компанія «Федорченко» надійшло поштове відправлення з постановами по справі про адміністративне правопорушення №№ 255 та 257 від 18 жовтня 2016 року, згідно яких позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96-1 КУпАП. Не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення №255 від 18 жовтня 2016 року, позивач стверджує, що при проектуванні обєкту «Перший багатоквартирний житловий будинок та трансформаторна підстанція по вул. Прокофєва (земельна ділянка № 45) у м. Суми (другий пусковий комплекс)» не порушено вимог ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» щодо розрахунку відстані для забезпечення доступу пожежних машин до будинку. Також зазначених у постанові про адміністративне правопорушення № 257 від 18 жовтня 2016 року порушень при здійсненні проектування обєкта «Другий багатоповерховий багатоквартирний житловий будинок по вул. Прокофєва (земельна ділянка 45) у м. Суми» позивачем не допущено, з огляду на додержання ним державних стандартів, норм і правил, вимог вихідних даних на проектування, що відповідає вимогам ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність». Крім того, позивач посилається на те, що протоколи про вказані адміністративні правопорушення йому не надавалися, та не були ним підписані. В порушення вимог ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглянута не за місцем його вчинення, а за місцезнаходженням відповідача, з порушенням визначених ст. 277 КУпАП строків притягнення до адміністративної відповідальності. Позивач не отримував повістку з повідомленням щодо часу розгляду справи про адміністративне правопорушення. Посилаючись на вказане, просить визнати протиправними та скасувати постанови відповідача від 18 жовтня 2016 року № 255 та № 257 по справі про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, надав письмові заперечення (а.с.40-41). Вказує, що посилання позивача на те, що ширина проїзної частини придатної для проїзду пожежних машин становить 3,91 м (норма не менше 3,5 м) не є предметом спору, оскільки позивач порушив іншу норму ДБН, а саме: п. 2* додатку 3.1 ДБН, відповідно до якого відстань від краю проїзду до стін будинку слід приймати 8-10 м для будинків 9 поверхів і вище. Крім того, відповідач не погодився з доводами позивача те, що на земельній ділянці № 45 по вул. Прокофєва в м. Суми проектною документацією передбачено будівництво трьох багатоквартирних житлових будинків, і ДБН встановлено вимоги до житлової забудови в цілому. Відповідач вказує, що оскільки перевірявся окремо взятий обєкт, а не комплексна забудова, тому кожний будинок як окремий обєкт будівництва повинен включати в себе елементи благоустрою відповідно до вимог чинного містобудівного законодавства. Стосовно вимог до зони вигулу собак, то забудовник повинен керуватися не рішеннями міських рад, а державними будівельними нормами. Крім того, відповідач послався на те, що оскільки відсутня стаття КУпАП окремо за розроблення і окремо за передачу проектної документації, то санкція була застосована до головного інженера проекту.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, заперечення відповідача. дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення № 255 від 18 жовтня 2016 року, винесеною головним інспектором будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області ОСОБА_2, на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96-1 КУпАП. В постанові зазначено, що на обєкті: «Перший багатоквартирний житловий будинок та трансформаторна підстанція по вул. Прокофєва (земельна ділянка № 45) у м. Суми (другий пусковий комплекс)» проектувальником ТОВ БВКК «Федорченко» Інститут «Сумигорстройпроект» допущено передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на обєктів будівництва, розробленої з порушенням вимог п. 2* додатку 3.1 (обовязковий) «Протипожежні вимоги» ДБН 36-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень», відповідно до якого відстань від краю проїзду до стін будинку слід приймати 8-10 м для будинків 9 поверхів і вище. Фактично дана відстань складає 3,91 м. Своїми діями проектувальник порушив вимоги ч. 1 ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність», відповідно до якої архітектор, інші проектувальники, які здійснюють роботи по створенню обєктів архітектури, зобовязані: додержуватися державних стандартів, норм і правил, вимог вихідних даних на проектування, ч. 5 ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність», відповідно до якої проектна організація, яка розробляла проекту документацію, а також головний архітектор та головний інженер проекту несуть відповідальність за відповідність проектної документації вихідним даним н проектування, вимогам державних стандартів, норм і правил (а.с. 7).

Також постановою по справі про адміністративне правопорушення № 257 від 18 жовтня 2016 року, винесеною головним інспектором будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області ОСОБА_2, на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96-1 КУпАП. В постанові зазначено, що на обєкті: «Другий багатоповерховий багатоквартирний житловий будинок по вул. Прокофєва (земельна ділянка № 45) у м. Суми проектувальником ТОВ БВКК «Федорченко» Інститут «Сумигорстройпроект» допущено передачу замовнику проектної документації (розділ ГП шифр 14-02) для виконання будівельних робіт на обєкті будівництва, розробленої з порушенням вимог п. 3.16 та табл. 3.2 ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень», відповідно до яких при проектуванні житлової забудови слід передбачати розміщення майданчиків, розмір яких і відстані від них до житлових і громадських будинків треба приймати не менші ніж у таблиці 3.2. В свою чергу в табл. 3.2. зазначено, що проектною документацією повинні бути передбачені: ігрові майданчики для дітей молодшого та дошкільного віку, для відпочинку дорослого населення, для заняття фізкультурою, для господарських цілей, для вигулу собак. Фактично проектантом передбачено майданчик для дітей. Своїми діями проектувальник порушив вимоги ч. 1 ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність», відповідно до якої архітектор, інші проектувальники, які здійснюють роботи по створенню обєктів архітектури, зобовязані: додержуватися державних стандартів, норм і правил, вимог вихідних даних на проектування, ч. 5 ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність», відповідно до якої проектна організація, яка розробляла проектну документацію, а також головний архітектор та головний інженер проекту несуть відповідальність за відповідність проектної документації вихідним даним на проектування, вимогам державних стандартів, норм і правил (а.с. 8).

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний, зокрема з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Відповідно до чинного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме в ньому повинні міститися повні та точні відомості про вчинене правопорушення, його кваліфікацію.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно ч. 6 цієї статті якщо особа, яка бере участь у справі, не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Однак, вказані обставини субєктом владних повноважень не доведені жодними доказами.

В даному випадку, за відсутності інших, передбачених ст. 251 КУпАП доказів, вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення не може встановлюватися тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, ч. 1 ст. 96-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, передбачення приладів обліку води і теплової енергії, а також заниження категорії складності об'єкта будівництва.

В той же час в порушення вимог ст.71 КАС України відповідачем не надано належних доказів на підтвердження здійснення позивачем передачі замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт.

Крім того, складені відносно позивача постанови про адміністративне правопорушення №№ 255, 257 від 18 жовтня 2016 року, протоколи про адміністративне правопорушення № 519-ПО/3 від 12 вересня 2016 року та № 544-ПО від 20 вересня 2016 року (а.с. 11-12, 13-15) в порушення вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП не містять зазначення місця вчинення адміністративного правопорушення. Зі змісту постанов про накладення адміністративного стягнення неможливо встановити, коли саме та де мало місце вчинення правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ст. 279 КУпАП визначений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що при оформленні матеріалів адміністративної справи та винесенні оскаржуваних постанов про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем порушено ряд процесуальних вимог при провадженні в справі, а саме, ст.ст. 268, 279, 280 КУпАП - право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і яка має право бути присутньою при розгляді справи, що означає її активну участь у процесі розгляду: дача пояснень, заявлення клопотань, обґрунтування заперечень, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підготовка та подання відповідних доказів, отримання правової допомоги.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про розяснення позивачу його процесуальних прав, та доказів на підтвердження ознайомлення позивача з цими правами, що свідчить про порушення права позивача на захист.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження належного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення 18 жовтня 2016 року.

Сам розгляд адміністративної справи відбувся у відсутність особи, яка притягувалась до відповідальності, заперечення позивача не перевірялись, що свідчить про допущену неповноту при зясуванні фактичних обставин справи та порушення вимог ст. 280 КУпАП.

Таким чином при винесенні постанов №№ 255 та 257 від 18 жовтня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 96-1 ч. 1 КУпАП відповідачем були порушені вимоги вказаних вище норм Кодексу про адміністративне правопорушення України, оскаржувані постанови є незаконними і підлягають скасуванню.

Враховуючи те, що у даній категорії справи (про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення) позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 5 ст. 288 КУпАП, але судовий збір був ним помилково сплачений до Державного бюджету. Однак, згідно розяснень Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України «Про судовий збір», за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом про судовий збір. Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», необхідно повернути з Державного бюджету України на користь позивача ОСОБА_3 сплачений ним судовий збір у сумі 1102,40 грн.

Керуючись ст.ст. 96-1, 245, 246, 251, 256, 268, 279, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 7-9, 11, 69-71, 159, 160-163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області ОСОБА_2 від 18 жовтня 2016 року № 255 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області ОСОБА_2 від 18 жовтня 2016 року № 257 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 сплачений ним судовий збір у сумі 1102,40 грн.

Постанову суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повна постанова суду складена в пятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми (підпис) Г.В.Кривцова