Справа № 243/9703/16-а
Суддя: Хаустова Т. А.
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/243/327/2016
Номер справи 243/9703/16-а
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

«26» грудня 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю:

- секретаря судового засідання Шевченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №19 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Словянської міської ради Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Словянської міської ради Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 16 жовтня 2014 року Управлінням соціального захисту населення Слов'янської міської ради їй було видано Довідку внутрішньо переміщеної особи № відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01жовтня 2014 року № 509 «Про облік осіб, які перемішуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції».

Відповідно до заяви від 16 жовтня 2014 року їй була призначена державна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання на період з 16 жовтня 2014 року по 15 грудня 2014 року у розмірі 442,00 грн., а у період з 16 грудня 2014 року по 15 лютого 2015 року у розмірі 221,00 грн.

У період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року вона не була працевлаштованою, у зв'язку з чим їй була припинена виплата державної щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам у тому числі на покриття житлово-комунальних послуг.

04 травня 2016 року вона працевлаштувалася в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, де працює по теперішній час.

11 липня 2016 року вона повторно звернулася до Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради Донецької області із заявою про призначення державної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам у зв'язку з її працевлаштуванням, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг». До заяви про призначення державної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам вона також надала оригінал Довідки з місця роботи. Відповідь на заяву від 11 липня 2016 року від Відповідача вона так і не отримала.

08 вересня 2016 року вона була вимушена звернутися до гарячої Урядової лінії із заявою стосовно причин відмови їй Управлінням соціального захисту населення Словянської міської ради Донецької області у призначенні та виплаті державної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповіддю Слов'янської міської ради від 22 вересня 2016 року за № 1-о-423-9 30 червня 2016 року її було повідомлено що у Відповідача немає підстав призначати їй державну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам згідно з Пунктом 3 Порядку, затвердженого Постановою КМУ №505 від 01 жовтня 2014 року, оскільки, у період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року вона не була працевлаштованою.

Також, відповіддю Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради Донецької області від 01 листопада 2016 року №0-2974-2.1-6.3 їй було відмовлено у призначенні адресної допомоги як особі працездатного віку, яка працевлаштувалася 04 травня 2016 року.

Вважає, що відповідачем були порушені норми матеріального права з наступних підстав:

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон) внутрішньо перемішеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право па постійне проживання в Україні, яку мусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ст. 4 Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, передбачає надання грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців (п. 1 Порядку).

Призначення та виплату грошової допомоги здійснюють органи: соціального захисту населення за фактичним місцем проживання (перебування) за заявою уповноваженого представника сімї.

Згідно п.3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 01 жовтня 2014 року за № 505, якщо в складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу відбулися зміни, розмір нової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією компетентного органу.

Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п. 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Відповідно до п. 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги для одержання допомоги у встановлених розмірах на наступний період особи працездатного віку мають працевлаштуватися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості. Якщо працездатний член сімї протягом двох місяців не працевлаштувався, або перебуває у трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України чи в районах проведення антитерористичної операції і фактично не працює, розмір допомоги для цих осіб на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період припиняється.

Згідно з Постановою Кабінету міністрів України № 212 від 31березня 2015 року, що набрала чинності з 23 квітня 2015 року, п. 12 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року доповнено абзацом такого змісту: «Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сімї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги».

В даному випадку вважає, що Управління праці та соціального захисту населення Словянської міської ради Донецької області не врахувало той факт, що вона є працюючою особою, та державна щомісячна адресна допомога повинна бути їй призначена та виплачуватись відповідно до норм діючого законодавства.

Просить суд визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Слов'янської міської ради Донецької області щодо відмови їй в призначенні та виплаті щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до її заяви від 11 липня 2016 року, та зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Словянської міської ради Донецької області призначити та виплатити їй щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за її заявою від 11 липня 2016 року, а також стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір по справі у сумі 551,20 грн.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з»явилася. 23 листопада 2016 року позивач направила до суду Заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі ( а.с. 12).

Представник відповідача Управління соціального захисту населення Слов»янської міської ради Донецької області ОСОБА_2, що діє на підставі Довіреності № 08-20/3118 від 08 вересня 2016 року ( а.с.16), не визнала заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 та в наданих до суду Запереченнях вказала, що «Управлінням соціального захисту населення Слов'янської міської ради розглянуто адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії.

Управління вважає позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтованими на нормах чинного законодавства та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав:

ОСОБА_1 16 жовтня 2014 року взята на облік як внутрішньо переміщена особа у м. Слов'янську та відповідна інформація внесена до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

ОСОБА_1 16 жовтня 2014 року звернулась до Управління з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначила у складі родини чоловіка ОСОБА_3.

Відповідно до п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї у таких розмірах:

- для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї);

- для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність;

- для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Грошова допомога призначалась позивачу з 16 жовтня 2014 року по 15 грудня 2014 року у розмірі 884,00 грн. на сім'ю, з 16 грудня 2014 року по 15 лютого 2015 року у розмірі 442,00 грн., а на наступний період припинена.

Згідно п. 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами І групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами І чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Відповідно до п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року за № 505 якщо в складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією компетентного органу.

Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п. 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Оскільки позивач працевлаштувався 04 травня 2016 року, а щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг припинена з 16 лютого 2015 року, за заявою від 11 липня 2016 року її сім'ї була призначена допомога з 11 липня 2016 по 10 січня 2017 року у розмірі 442,00 грн. тільки на чоловіка ОСОБА_3

Відповідно до норм Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України та зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 6, частина друга статті 19); Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, здійснює інші повноваження, визначені Конституцією та законами України, в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання, (частина третя статті 113, пункт 10 статті 116, частина перша статті 117).

Невід'ємною складовою здійснення правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обов'язок виконання соціальної політики держави у цій сфері. Одним з таких органів і є Кабінет Міністрів України, який згідно з пунктом 2 частини першої статті 20 Закону України „Про Кабінет Міністрів України" забезпечує проведення державної соціальної політики, соціальний захист громадян та вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Управління, як орган місцевого самоврядування, діє лише в межах чинного законодавства та делегованих повноважень, а покладені на нього функції виконує суворо в межах чинного законодавства та під контролем вищих органів системи.

Просить суд у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, відмовити.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Словянської міської ради Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обгрунтованість.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до ч.1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (із змінами від 24.12.2015 року) факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 передбачає надання грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах ( у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців ( п.1 Порядку).

Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01 жовтня 2014 року визначено, що грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах ( у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Призначення та виплату грошової допомоги здійснюють органи: соціального захисту населення за фактичним місцем проживання ( перебування) за заявою уповноваженого представника сім»ї.

В судовому засіданні встановлено, що 16 жовтня 2014 року Управлінням соціального захисту населення Слов'янської міської ради ОСОБА_1 було видано Довідку внутрішньо переміщеної особи № відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01жовтня 2014 року № 509 «Про облік осіб, які перемішуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції».

Відповідно до заяви від 16 жовтня 2014 року ОСОБА_1 була призначена державна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання на період з 16 жовтня 2014 року по 15 грудня 2014 року у розмірі 442,00 грн., а у період з 16 грудня 2014 року по 15 лютого 2015 року у розмірі 221,00 грн.

У період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року ОСОБА_1 не була працевлаштованою, у зв»язку з чим відповідно до п.7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 року за № 505 виплата допомоги була припинена внаслідок відсутності у позивача постійного місця роботи.

04 травня 2016 року ОСОБА_1 працевлаштувалася в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, де працює по теперішній час.

11 липня 2016 року вона повторно звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Слов'янської міської ради Донецької області із заявою про призначення державної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам у зв'язку з її працевлаштуванням, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг». До заяви про призначення державної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам вона також надала оригінал Довідки з місця роботи. Відповідь на заяву від 11 липня 2016 року від Відповідача вона так і не отримала.

Відповіддю Слов'янської міської ради від 22 вересня 2016 року за № 1-о-423-9 30 червня 2016 року ОСОБА_1 було повідомлено що у Відповідача немає підстав призначати їй державну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам згідно з Пунктом 3 Порядку, затвердженого Постановою КМУ №505 від 01 жовтня 2014 року, оскільки, у період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року вона не була працевлаштованою.

Також, відповіддю Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради Донецької області від 01 листопада 2016 року №0-2974-2.1-6.3 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні адресної допомоги як особі працездатного віку, яка працевлаштувалася 04 травня 2016 року.

Згідно вимог п.п. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розвязання проблем, пов»язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Згідно п.3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року за №505, якщо в складі сім»ї, якій призначено грошову допомогу відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім»ї або інформацією компетентного органу.

Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п.7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Відповідно до п.7 вищезазначеного Порядку надання щомісячної адресної допомоги для одержання допомоги для одержання допомоги у встановлених розмірах на наступний період особи працездатного віку мають працевлаштуватися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості. Якщо працездатний член сім»ї протягом двох місяців не працевлаштувався, або перебуває у трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України чи в районах проведення антитерористичної операції і фактично не працює, розмір допомоги для цих осіб на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період припиняється.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №212 від 31 березня 2015 року, що набрала чинності з 23 квітня 2015 року, п.12 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01 жовтня 2014 року доповнено абзацом такого змісту: «Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім»ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги».

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 в належний термін повідомила Управління соціального захисту населення Слов»янської міської Ради Донецької області про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги, а саме у позивача змінився статус працездатна особа, яка працевлаштована та працює з 04 травня 2016 року. У період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року позивач не була працевлаштованою.

Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості та вважає, що в судовому засіданні позивачем було доведено, що після отримання постійного місця роботи ОСОБА_1 має право отримувати і щомісячну адресну допомогу переміщеній особі, на підставі довідки, яка повинна діяти безстроково.

В той же час, на думку суду представником відповідача не було доведено, що при прийнятті рішення про відмову у виплаті допомоги ОСОБА_1 року Управлінням соціального захисту населення Слов»янської міської Ради Донецької області були враховані всі обставини справи, зокрема те, що 04 травня 2016 року ОСОБА_1 працевлаштувалася.

Таким чином, суд приходить до обгрунтованого висновку, що Управління соціального захисту населення Слов»янської міської Ради Донецької області зобов»язано призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг за заявою ОСОБА_1 від 11 липня 2016 року..

У відповідності до вимог частини 1 ст. 94 КАС України « Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб»єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.»

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання адміністративного позову при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 551 грн 20 коп, що підтверджується Квитанцією про сплату судового збору від 23 листопада 2016 року( а.с.1), тобто сума судового збору, яка підлягає поверненню, з урахуванням задоволених позовних вимог, становить 551 грн 20 коп.

Керуючись вимогами ст.ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 100,104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 1, 4,7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» ,суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Словянської міської ради Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Управління соціального захисту населення Слов'янської міської ради Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплаті щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до її заяви від 11 липня 2016 року.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Словянської міської ради Донецької області призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за її заявою від 11 липня 2016 року.

Стягнути з розрахункового рахунку Управління соціального захисту населення Слов»янської міської Ради Донецької області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, яка мешкає за адресою Донецька область місто Слов»янськ АДРЕСА_1 судові витрати ( сплачений судовий збір за подання адміністративного позову) в сумі 551 грн 20 коп ( п»ятсот п»ятдесят одна грн. 20 коп).

Постанова набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу було подано.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийнятті постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова постановлена та підписана в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Слов»янського

міськрайонного суду ОСОБА_4.