Справа № 372/1801/16-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 372/1801/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Зінченко О.М. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

21 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Обухівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області, начальника відділу архітектурно-будівельного контролю Кабана Олександра Миколайовича про визнання незаконною та скасування припису, протоколу та постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області (далі - відповідач 1), начальника відділу архітектурно-будівельного контролю Кабана Олександра Миколайовича (далі - відповідач 2) про

визнання протиправною бездіяльність начальника відділу архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області Кабана Олександра Миколайовича щодо не складання акту перевірки земельної ділянки, яка була проведена 28.04.2016 року за заявою гр. ОСОБА_4;

визнання протиправним акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил відділу архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області від 08.06.2016 року, складеного у місті Українка, АДРЕСА_1 по місцю розташування земельної ділянки;

визнання протиправним та скасування припису № С-06/1-2016 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів відділу архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області від 09.06.2016 року;

визнання протиправним та скасування протоколу № П-06/1 про адміністративне правопорушення відділу архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області від 29.06.2016 року.

визнати протиправною та скасування постанови № Ш-06/1 від 29.06.2016 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування.

Обухівський районний суд Київської області своєю постановою від 19 жовтня 2016 року адміністративний позов залишив без задоволення.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Обухівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2016 року та постановити нову про задоволення адміністративного позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, на підставі направлення № 01/1 від 01.06.2016 року відділом архітектурно-будівельного контролю Обухівського району Київської області було проведено позапланову перевірку дотримання позивачкою вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. В результаті проведеної перевірки, 08.06.2016 року було складено Акт. Даним Актом встановлено, що позивачкою розпочато влаштування огорожі, завезено будівельні матеріали. На момент перевірки, будівельні роботи не велися, будівельна техніка відсутня. Встановлено, що замовником розпочато підготовчі роботи без встановленої законодавством дозвільної документації, що є порушенням ст. 35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності.

09.06.2016 року відділом архітектурно-будівельного контролю Обухівського району Київської області було винесено припис № С-06/1-2016 про усунення порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Даним Приписом встановлено, що гр. ОСОБА_2 без отримання документу, який надає право на виконання підготовчих робіт (п. 4 постанови КМУ № 466 від 13.04.2011 року «Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт»), на земельній ділянці площею 0, 080 га (державний акт на право власності на землю серія НОМЕР_1 цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд), розпочала влаштування паркану. На момент перевірки викопано отвори під стовпи та завезено будівельні матеріали.

Дані обставини є порушенням ст. 35 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності»

У зв'язку з викладеним, Приписом вимагалося від позивачки усунути порушення вимог містобудівного законодавства до 29.07.2016 року.

29.06.2016 року відділом архітектурно-будівельного контролю Обухівського району Київської області було складено протокол № П-06/1 про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч. 3 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

29.06.2016 року на підставі викладених документів, відділом архітектурно-будівельного контролю Обухівського району Київської області була винесена постанова № Ш-06/1 по справі про адміністративне правопорушення, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700 грн.

Не погоджуючись з вищевикладеними рішеннями, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Колегія суддів апеляційної інстанції з приводу даних спірних правовідносин вважає за необхідне зазначити наступне.

Спеціальним законом, який встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, є Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI.

Відповідно до частини 1 статті 4 цього Закону об'єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Пункт 1 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13 квітня 2011 року, визначає будівельні роботи, як роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Частина 1 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначає державний архітектурно-будівельний контроль як сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 4 названої статті Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадовим особам органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки надано право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до пункту 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 533 від 23 травня 2011 року у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно частини 3 статті 96 КУпАП виконання підготовчих робіт без направлення повідомлення про початок виконання зазначених робіт у випадках, коли направлення такого повідомлення є обов'язковим, а також наведення недостовірних даних у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт - тягнуть за собою накладення штрафу від ста до ста п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 1 статті 244-6 КУпАП органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п'ятої), частини перша та друга статті 18842).

Таким чином, виявлення контролюючим органом факту проведення будівельних робіт без документів, що дають право на їх проведення є підставою для внесення припису щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та притягнення винних осіб до відповідальності.

Правовий аналіз зазначених вище норм чинного законодавства, порушення яких встановлено під час проведення перевірки, дає змогу дійти висновку, що вирішальною ознакою наявності/відсутності в діях позивачки ознак правопорушення у сфері містобудівної діяльності, в даному випадку, є виконання нею будівельних робіт без дотримання погоджувальної процедури, передбаченої ч. 1 ст. 34, ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У даній справі, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що за змістом статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» отримання права на початок виконання будівельних робіт носить повідомлювальний характер.

Тобто, від позивачки не вимагалося вчинення якихось складних дій, вона повинна була лише повідомити контролюючий орган про встановлення на її земельній ділянці огорожі.

Жодних доказів повідомлення контролюючого органу, які б підтверджували дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ані до перевірки, ані до суду позивачкою надано не було.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що позивачкою була порушена погоджувальна процедура, а тому оскаржуваний припис та постанова є такими, що прийняті в межах та на підставі норм чинного законодавства.

У своїй апеляційній скарзі апелянт посилалася на те, що відповідачі провели позапланову перевірку з порушенням норм чинного законодавства, яка полягає у тому, що перевірка проводилася 28.04.2016 року, а акт перевірки складений 08.06.2016 року, тобто з пропущенням десятиденного терміну, визначеного Порядком № 553. Колегія суддів звертає увагу на те, що апелянтом не було надано суду жодних доказів того, що саме 28.04.2016 року була проведена перевірка, в той час як ту обставину, що перевірка проводилася 08.06.2016 року підтверджується Актом позапланової перевірки. Таким чином, дії відповідача по складанню Акта є такими, що були вчинені в межах повноважень, наданим чинним законодавством.

Також, апелянт посилалася на те, що п. 7 Порядку № 553 визначений вичерпний перелік підстав, згідно яких посадова особа має право здійснити позапланову перевірку, а такої підстави, як проведення перевірки на підставі направлення, чинним законодавством не передбачено. Таким чином, апелянт вважає, що за відсутності підстав для проведення перевірки, відповідачем незаконно було проведено перевірку.

Колегія суддів вважає такі доводи апелянта необґрунтованими, оскільки вони ґрунтуються на неправильному розумінні апелянтом норм чинного законодавства.

Як убачається з ч. 7 Порядку № 553 під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки, а одним з видів підстав, яка передує позаплановій перевірці, є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Як убачається з матеріалів справи, 29.04.2016 року сусідом ОСОБА_4 подавалося звернення голові міської ради міста Українка з проханням забезпечити дотримання законності з боку ОСОБА_2, оскільки вона почала, на його думку, будівельні роботи по будівництву огорожі незаконно.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що проведення позапланової перевірки на підставі направлення, є законним.

Стосовно решти позовних вимог, суд апеляційної інстанції звертає увагу на їх похідний характер та враховуючи правомірність постанови про притягнення позивачки до відповідальності, ці позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що у діях відповідача відсутній склад правопорушення, на нього не може бути покладена відповідальність за ненаправлення уповноваженими органами необхідної кількості інвалідів для працевлаштування.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Обухівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 21.12.2016 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.