Справа № 755/18114/16-а
Суддя: Ластовка Н. Д.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.,

за участю секретаря судових засідань Панасюк Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції м. Києва про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції м. Києва про про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України.

Свої вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що постановою серії АР №725946 від 02.12.2016 року поліцейського ЦПП м. Києва, капралом поліції Пастухом В.М. від 02 грудня 2016 року на нього, ОСОБА_2, було накладено адміністративне стягнення по ч. 3 ст. 122 КУпАП в розмірі 510 грн. Відповідно до вищезазначеної постанови, ОСОБА_2, начебто 02.12.2016 року, керуючи автомобілем «Тойота Камрі», д.н.з. НОМЕР_1, пр-ті. Степана Бандери, 19, начебто здійснив зупинку, стоянку в смузі позначеної знаком 5.11 для громадського транспортного засобу, чим порушив п.8.1 Правил дорожнього руху.

Вказану постанову скаржник вважає необґрунтованою та незаконною, оскільки працівнику поліції він повідомив, що правила дорожнього руху він не порушував, зупинився з дотриманням дорожньої розмітки та дорожніх знаків, проте вищевикладені пояснення працівником поліції взяті до уваги не були. Крім того, в оскаржуваній постанові не зазначено, які саме матеріали про адміністративне правопорушення стали підставою встановлення факту вчинення ним адміністративного проступку, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП. Постанова про накладення штрафу винесена з ігноруванням процедури розгляду щодо всебічності, повноти і об'єктивності розгляду справи, вимог ст.ст. 252, 254, 256, 283 КУпАП. Отже, на думку позивача, у вищевказаній постанові не зазначено жодного доказу, на підставі якого було прийнято рішення про винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення, відсутні будь-які свідки та їх пояснення.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з»явився, проте до суду надав заяву про розгляд адміністративного позову у його відсутність, вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, тому суд, враховуючи заяву позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача відповідно до ст.128 КАС України та враховуючи терміни розгляду справи, передбачені ст. 171-2 КАС України.

Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що капралом поліції Пастухом В.М. в м. Києві відносно ОСОБА_2 була винесена постанова серії АР №725946 від 02.12.2016 року за ст. 122 ч.3 КУпАП про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 510,00 грн.

Відповідно до вищезазначеної постанови, ОСОБА_2, 02.12.2016 року, керуючи автомобілем «Тойота Камрі», д.н.з. НОМЕР_1, в м. Києві по пр-ту. Степана Бандери, 19, здійснив зупинку, стоянку в смузі позначеної знаком 5.11 для громадського транспортного засобу, чим порушив п.8.1 Правил дорожнього руху. (а.с. 5).

Оскаржувану постанову скаржник отримав 02 грудня 2016 року, а до суду з позовом звернувся 09.12.2016 року, тому, встановлений ст. 289 КУпАП строк на її оскарження позивачем пропущено не було.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

В постанові у справі про адміністративне правопорушення серії АР №725946 від 02 грудня 2016 р., складеної поліцейським УПП в м. Києві капралом поліції Пастухом В.М., міститься фабула адміністративного правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху 02 грудня 2016 р. ОСОБА_2 й відповідно накладення на ОСОБА_2 за ч.3 ст.122 КУпАП штрафу в розмірі 510,00 грн.

Як вбачається зі змісту копії даної постанови у справі про адміністративне правопорушення від 02 грудня 2016 р., в ній зазначається суть правопорушення, інкримінованого ОСОБА_2 02 грудня 2016 р. щодо здійснення зупинки, стоянки в смузі позначеної знаком 5.11 для громадського транспортного засобу, чим порушено п.8.1 Правил дорожнього руху

Вказана норма Правил дорожнього не співвідноситься з інкримінованим ОСОБА_2 порушенням, викладеним в постанові у справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 на місці складання постанови у справі про адміністративне правопорушення не визнавав своєї вини, діяв відповідно до дорожньої обстановки.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено вичерпний перелік обставин, які підлягають обов'язковій перевірці зі сторони адміністративного суду в справах стосовно оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно статі 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинене позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, суд вважає недоведеним.

Оскільки, з боку відповідача по справі підтверджуючих доказів щодо правомірності складання та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не надано, заперечень на позов не поступило, тому, з огляду на вищевказане, з врахуванням з'ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що є законні підстави постанову по справі про адміністративне правопорушення скасувати, як протиправну, визнавши дії інспектора поліції по її складанню незаконними.

Відповідно до ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, діючи в межах наданих адміністративному суду повноважень, проаналізувавши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що порушення порядку та процедури притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності є підставою для скасування постанови від 02 грудня 2016 року та закриття провадження у справі.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст. 122 КУпАП підлягає закриттю.

Враховуючи викладене та керуючись ст.55 Конституції України, ст. ст. 7, 222, 251, 255, 256, 268, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 10, 11, 70, 71, 159, 162, 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції м. Києва про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії АР №725946 від 02 грудня 2016 р., складеної поліцейським УПП в м. Києві капралом поліції Пастухом В.М. від 02 грудня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 у вигляді штрафу на користь держави в сумі 510,00 гривень за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.3 ст. 122 КУпАП.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя