Справа № 805/3021/16-а
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Волгіна Н.П.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року справа № 805/3021/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Чебанова О.О., суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О., при секретарі судового засідання Куленко О.Д., за участю прокурора Ноздрьова С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року у справі № 805/3021/16-а за позовом Красноармійської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,-

ВСТАНОВИВ:

Красноармійська місцева прокуратура звернулася до суду із позовом в інтересах держави в особі Красноармійського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просила стягнути з Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 за період вересень-грудень 2010 року в сумі 365 129,38 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року позовну заяву задоволено. Крім цього, у вказаній постанові судом відмовлено у задоволенні заяви Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про встановлення способу і порядку виконання судового рішення шляхом розстрочення.

7 листопада 2016 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про розстрочення виконання постанови суду від 27 вересня 2016 року у справі № 805/3021/16-а в порядку ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом розстрочення сплати терміном на 12 місяців з моменту винесення рішення суду по даній справі з щомісячним платежем у сумі 30 427,44 грн. (а.с. 148-150).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.11.2016 було відмовлено у задоволенні заяви Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про розстрочення виконання рішення суду у справі № 805/3021/16-а в порядку ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись з таким рішенням, Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська» подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити їх заяву про розстрочення виконання рішення суду.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення апеляційної скарги та надав письмові пояснення наступного змісту. Відповідно до інформації зібраної з органів державної влади встановлено, що підприємство дійсно перебуває у складному фінансово-економічному стані через кредиторську заборгованість з податків та обовязкових платежів. З урахуванням того, що підприємство є державним, на ньому працює більше 2,5 тис. осіб мешканців м. Покровськ та району, проти надання ДП «ВК «Краснолиманська» розстрочки на виконання судового рішення № 805/3021/16-а не заперечують.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, дослідивши доводи апеляційної скарги, а також документи, які містяться в матеріалах адміністративної справи, встановила наступне.

Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено дві стадії, на яких суд може вирішувати питання про розстрочку виконання рішення, а саме: при прийнятті рішення по суті справи (ст.ст. 160, 162-163, ч. 1 ст. 257), що відображається в мотивувальній та резолютивній частинах цього рішення (постанови) та виконавчому листі адміністративного суду; та під час виконання рішення суду (виконавчого провадження) шляхом винесення окремого процесуального документа (ухвали) про розстрочку виконання рішення (ст. 263).

Враховуючи, що у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення під час прийняття постанови суду від 27 вересня 2016 року відмовлено, питання щодо розстрочення виконання цього рішення можливе під час виконавчого провадження.

Частинами 1, 2 ст. 263 КАС України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, iз поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - iз заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу i порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу i порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, змiну чи встановлення способу i порядку виконання судового рiшення в десятиденний строк у судовому засiданнi з повiдомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися iз поданням (заявою), та осiб, якi беруть участь у справi, та у виняткових випадках може вiдстрочити або розстрочити виконання, змiнити чи встановити спосiб i порядок виконання рішення.

Таким чином, для вирішення питання про відстрочення (або розстрочення виконання судового рішення) порядку, передбаченому ст. 263 КАС України необхідна наявність відкритого виконавчого провадження.

Крім цього, із змісту ст. 263 КАС України вбачається, що розстрочення виконання рішення суду можливо лише у виняткових випадках.

Відповідачем на підтвердження неможливості станом на теперішній час виконувати постанову суду про стягнення заборгованості в сумі 365 129,38 грн. додано до заяви довідку про кредиторську заборгованість відповідача станом на 1 жовтня 2016 року у сумі 1 708 649 тис. грн.. (а.с. 155), довідку про економічні наслідки у формі збитків в сумі 186192,3 тис. грн. від аварії на ГП УК Краснолиманська 26 жовтня 2015 року (а.с. 156), відомості про залишки на рахунках в установах комерційних банків і органів Держказначейства по ДП Вугільна компанія Краснолиманська станом на 24 жовтня 2016 року у сумі 210 100,03 грн. (а.с. 157), та план перспектив роботи ГП УК Краснолиманська на 2015-2021 року (а.с. 158).

Оцінюючи додані до заяви докази на підтвердження наявності підстав для розстрочення виконання постанови суду у даній справі колегія зазначає, що довідка про залишки на рахунках в установах комерційних банків і органів Держказначейства по ДП Вугільна компанія Краснолиманська видана безпосередньо заявником та підписана головним бухгалтером підприємства, тобто, видана зацікавленою особою; будь-яких доказів про фінансову неспроможність підприємства, виданих банківськими та іншими фінансовими установами, що обслуговують відповідача, - заявником не надано.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що відсутність на рахунках заявника грошових коштів станом на 24 жовтня 2016 року для сплати в повному обсязі суми, що визначено до стягнення у поставі суду, підтверджує відсутність коштів на певну дату, але не підтверджує скрутне фінансове становище підприємства протягом певного періоду часу.

Заявником не надано також і документів, які б відображали фінансові результати здійснення підприємством господарської діяльності (отримання прибутку чи збиток), що позбавляє суд можливості проаналізувати та зробити обєктивний висновок про загальний фінансовий стан відповідача; не надано доказів, які б підтверджували неможливість погашення заборгованості за рахунок майна підприємства тощо, а також доказів про існування інших обставин, які можуть ускладнити виконання судового рішення в цій справі.

Лише посилання заявника на існування кредиторської заборгованості не може бути беззаперечним доказом перебування підприємства у скрутному фінансовому становищі.

Крім цього, заявником не надано достатніх доказів на підтвердження того, що саме зазначений в заяві спосіб виконання судового рішення (розстрочення на рік з дати прийняття постанови) забезпечить можливість виконання цього рішення.

Так, з плану перспектив роботи вбачається, що у 2017 році основні показники роботи, зокрема, з видобутку, не матимуть значного позитивного збільшення у порівнянні з 2016 роком, та, навіть будуть нижчі за 2015 рік: 2015 рік шахта: 2 398,3 тис. тон, ГП 643,4 тис. тон; 2016 рік 2 040 тис. тон; 2017 рік 2 150 тис. тон.

До цього ж, спірна заборгованість мала місце ще у 2010 році, втім, станом на 27 вересня 2016 року вона не погашена, що встановлено у постанові суду у цій справі від 27 вересня 2016 року, яка набрала законної сили.

Колегія суддів зазначає також, що ненадходження коштів до Пенсійного фонду України суттєво ускладнює реалізацію завдань і функцій цього органу.

Беручи до уваги викладене, а також виходячи з обставин справи, які полягають у встановлених порушень заявником пенсійного законодавства, враховуючи необхідність недопущення знецінення внаслідок інфляційних процесів грошових коштів, які мають бути сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява підприємства задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 184, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року у справі № 805/3021/16-а - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року у справі № 805/3021/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після складення у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена 22.12.2016.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

ОСОБА_2