Справа № 805/4361/15-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Олішевська В.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року справа №805/4361/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.

Судді: Гайдар А.В..

ОСОБА_2

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Добропільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2015 року у справі № 805/4361/15-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" до Добропільської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень рішень від 24 квітня 2015 року: № НОМЕР_1, яким встановлено зменшення розміру відємного значення суми обєкта оподаткування у розмірі 2 853 086 грн., № НОМЕР_2, яким встановлено збільшення суми грошового зобовязання на 559 151 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 279 576 грн. на загальну суму 838 727 грн., № НОМЕР_3, яким встановлено зменшення розміру відємного значення суми обєкта оподаткування у розмірі 11 466 грн.,

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" (далі позивач, ДТЕК «Добропіллявугілля») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Добропільської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області (далі відповідач, Добропільська ОДПІ ГУ ДФС) з вимогами про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень рішень від 24 квітня 2015 року: № НОМЕР_1, яким встановлено зменшення розміру відємного значення суми обєкта оподаткування у розмірі 2 853 086 грн., № НОМЕР_2, яким встановлено збільшення суми грошового зобовязання на 559 151 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 279 576 грн. (на загальну суму 838 727 грн.), № НОМЕР_3, яким встановлено зменшення розміру відємного значення суми обєкта оподаткування у розмірі 11 466 грн.(том 1 арк. справи 4-8).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2015 року вищенаведений адміністративний позов задоволений, визнані неправомірними та скасовані податкові повідомлення-рішення від 24.04.2015 року: № НОМЕР_1, яким встановлено зменшення розміру відємного значення суми обєкта оподаткування у розмірі 2853086 грн.; НОМЕР_2, яким встановлено збільшення суми грошового зобовязання на 559151 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 279576 грн. на загальну суму 838727 грн.; № НОМЕР_3, яким встановлено зменшення розміру відємного значення суми обєкта оподаткування у розмірі 11466 грн. (том 3 арк. справи 74, 75-82).

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції відповідач (далі - апелянт) подав апеляційну скаргу (далі - апелянт), в доводах якої зазначив, що судом першої інстанції порушені норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, оскільки суд не дослідив чи мало у даному випадку порушення норм податкового кодексу України по суті порушення в частині своєчасного внесення податкових накладних, тобто реальність господарської операції позивача з його контрагентами не підтверджена, що і стало підставою для винесення ппр. При цьому апелянт в апеляційній скарзі посилається на порушення, встановлені контролюючим органом під час проведення перевірки позивача, які повністю дублюють мотивувальну частину, а також висновки акту перевірки. До того ж апелянт звертав увагу, що перевіркою не встановлений факт реального здійснення господарських операцій позивача з його контрагентами, у тому числі по поставці ТМЦ за договорами, наявність товарно-транспортних накладних, а також наявної у апелянта податкової інформації, надісланої Вишгородською ОДПІ податкової інформації по проведенню перевірки з деякими контрагентами позивача, а саме: ДП«Ровенькиантрацит» та ТОВ «Будпромтех Плюс» де актами підтверджено їх не знаходження за адресою, у звязку з чим не підтверджено, що вони здійснюють свою діяльність. Виходячи з вищевикладеного, апелянт вважає, що податкові повідомлення-рішення є цілком законними та відповідають нормам діючого законодавства(том 3 арк. справи 91-94).

Сторони до судового засідання не зявились, належним чином повідомлені про розгляд справи, тому у відповідності до статті 197 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши письмові матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, Публічне акціонерне товариство ДТЕК Добропіллявугілля є юридичною особою, перебуває на податковому обліку у Добропільській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області.

У період з 27.03.2015 року по 02.04.2015 року відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля з питань визначення повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток при здійсненні господарських операцій з контрагентами: ТОВ Ровенькиантрацит сервіс ЛТД за вересень 2014 р., ТОВ Ресурс інвест-груп за жовтень 2014 р., ТОВ Донстройтрейд за жовтень 2014 р., ТОВ Промзалізничпостач за жовтень 2014 р., ТОВ Ремпроммаш за жовтень 2014 р., ТОВ Лідер-Мегаплюс за жовтень 2014 р.

За результатами перевірки складено акт від 09.04.2015 року №149/22/37014600, відповідно до якого зазначено, що перевіркою не встановлено реального здійснення господарських операцій ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля з придбання паливно мастильних матеріалів у вересні 2014 року у ТОВ Ровенськиантрацит сервіс ЛТД на суму 2238443,64 грн., у тому числі ПДВ 373073,94 грн. та у жовтні 2014 року у ТОВ Ресурс інвест груп на суму 85494,84 грн., у тому числі ПДВ 14249,14 грн., ТОВ Донстройтред на суму 167232 грн. у тому числи ПДВ - 27872 грн., ТОВ Промзалізпостач на суму 89856 грн., у тому числі ПДВ 14976 грн., ТОВ Лідер - мегаплюс на суму 68796 грн., у тому числі ПДВ 11466 грн., ТОВ Ремпроммаш на суму 773880 грн., у тому числі ПДВ 128980 грн. та подальшого їх використання у господарській діяльності підприємства, чим встановлено:

- порушення п. 198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого безпідставно завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість на 570 617 грн., у т.ч.: за вересень 2014 року на 373 074 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість за вересень 2014 року у сумі 373 074 грн.; жовтень 2014 року на суму 197 543 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість за жовтень 2014 року у сумі 197543 грн.;

- порушення п. 138.1, п. 138.8 ст. 138 Податкового кодексу України, в частині відображення в податковій декларації з податку на прибуток суми нереальної господарської операції з придбання матеріалів та отримання послуг, в результаті чого, безпідставно завищено витрати, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток у сумі 2 853 086 грн., що призвело до завищення відємного значення обєкта оподаткування за 2014 рік в суму 2 853 086 грн. (том 1, арк. справи 15 - 55).

Як вказувалось колегією суддів вище, в доводах апеляційної скарги апелянт наполягав на тому, що суд першої інстанції не дослідив чи мало у даному випадку порушення норм податкового кодексу України по суті порушення в частині своєчасного внесення податкових накладних, їх наявність, оскільки перевіркою не встановлений факт реального здійснення господарських операцій позивача з його контрагентами, у тому числі по поставці ТМЦ за договорами, наявність товарно-транспортних накладних, а також до висновків акту перевірки відповідачем враховувалась податкова інформація, що надіслана Вишгородською ОДПІ по проведенню перевірки з деякими контрагентами позивача, а саме: ДП «Ровенькиантрацит» та ТОВ «Будпромтех Плюс» де актами підтверджено їх не знаходження за адресою, у звязку з чим не підтверджено, що вони здійснюють свою діяльність.

З приводу викладеного колегія суддів зазначає наступне, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Таким чином з аналізу наведених норм податкового кодексу вбачається, що для формування податкового кредиту, необхідно мати первинні документи, які доводять реальність здійснення господарської операції та підтверджують факт використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку з його контрагентами.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства. Із положень ч. 1, 3 ст. 9 вказаного Закону вбачається, що бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизація інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Склад витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування та порядок їх визнання регулюється статтею 138 ПК України, а витрати, що не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку - статтею 139.

Відповідно до п. 138.1 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Пунктом 138.8 статті 138 Податкового кодексу України визначена собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку;вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Згідно підпункту 139.1.9. пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Колегія суддів зазначає, що доводи апелянта з приводу нереальності здійснення господарських операції по взаємовідносинам позивача з його контрагентами, своєчасності включення податкових накладних до єдиного реєстру податкових накладних, наявності первинних документів, що підтверджують поставку ТМЦ за договорами, та щодо наявності товарно-транспортних накладних зазначає, що в матеріалах даної адміністративної справи містяться усі первинні документи, що підтверджують факт здійснення позивачем господарської діяльності з його контрагентами, а саме:

1)по взаємовідносинам Товариством з обмеженою відповідальністю Ремпроммаш: договір ДУ 2014/202-ПД від 22.01.2014 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Ремпроммаш (далі - Підрядник), відповідно до якого Підрядник приймає на себе обовязок на свій ризик та по замовленню Замовника виконати з власних матеріалів ремонт вузлів ГШО та комплектуючих вказаних у специфікаціях підписаних обома сторонами що є невідємною частиною відповідного договору. Для виконання ремонту в порядку та на умовах визначених вищезазначеним договором позивач та ТОВ Ремпроммаш уклали наступні специфікації № 7 відповідно до якої Замовник передає Підряднику Редуктор БКП160 з приставкою БПК160 (інвентарний номер 118, ціна без ПДВ 198300 грн., ПДВ (20%) 39660 грн., всього 237960 грн.), № 8 відповідно до якої Замовник передає Підряднику Редуктор БКП 160 з приставкою БПК 160 (інвентарний номер 119, ціна без ПДВ 248300 грн., ПДВ (20%) 49660 грн., всього 297960 грн.), № 9 відповідно до якої Замовник передає Підряднику Редуктор БКП 160 з приставкою БПК160 (інвентарний номер 120, ціна без ПДВ 248300 грн., ПДВ (20%) 39660 грн., всього 237960 грн.).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов договору № ДУ 2014/202-ПД суду першої інстанції були надані: податкові накладні № 2 від 31.10.2014 року на суму 237960 грн., № 3 від 31.10.2014 року на суму 297960 грн., № 4 від 31.10.2014 року на суму 237960 грн.; акт здачі приймання робіт (надання послуг) № 25 від 31.10.2014 року на суму 297960 грн., акт прийому передачі обладнання до ремонту № 41А від 17.10.2014 року, акт здачі приймання устаткування з ремонту № 25 від 31.10.2014 року, акт здачі приймання устаткування з ремонту № 24 від 31.10.2014 року,акт прийому передачі обладнання до ремонту № 5Б від 10.10.2014 року,акти здачі приймання робіт (надання послуг) № 24 від 31.10.2014 року,акт здачі приймання робіт (надання послуг) № 26 від 31.10.2014 року,акт прийому передачі обладнання до ремонту № 42А від 23.10.2014 року,акт здачі приймання устаткування з ремонту № 26 від 31.10.2014 року; товарно - транспортні накладні № 25 від 31.10.2014 року, № 657 від 17.10.2014 року, № 24 від 31.10.2014 року, б/н від 10.10.2014 року, б/н від 23.10.2014 року, № 26 від 31.10.2014 року; книги реєстрації довіреностей за 2014 р.; платіжне доручення № НОМЕР_4 від 20.01.2015 року на суму 773880 грн.

2) по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю Лідер - Мегаплюс (далі - Постачальник) укладений договір № ДУ-2014/441-КП від 23.09.2014 року відповідно до якого, постачальник зобовязаний поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо технічного призначення, в асортименті, в кількості, в строк, по ціні та з якісними характеристиками, визначеними сторонами у договорі та Специфікаціях, які є невідємною частиною цього договору.

На виконання умов договору позивачем надані суду специфікація від 23.09.2014 р.; податкова накладна № 27 від 13.10.2014 року на суму 68796 грн.; видаткова накладна № 287 від 13.10.2014 року на суму 68796 грн.; товарно - транспортна накладна № Р287 від 13.10.2014 року; витяг з журналу реєстрації довіреностей (№ 1189 від 13.10.2014 року ОСОБА_3В.);платіжні доручення № НОМЕР_5 від 10.02.2015 року на суму 39140,32 грн., № НОМЕР_6 від 24.02.2015 року на суму 29655,68 грн.; а також документи що підтверджують використання: акти приймання передачі (внутрішнього переміщення) від 25.02.2015 року № 1 на дільницю № 2 Білецьке УКК, акт № 6 на дільницю № 4 Новодонецьке УКК, акт № 8 на дільницю Белозерське № 5 УКК, акт № 11, 12, 13 Бригада РВР, акт № 16 від 25.02.2014 р. на МВЗ Апарат при керівництві УКК, а також надана картка рахунок № 631 за період жовтень 2014 року лютий 2015 року.

3) по взаємовідносинам з ТОВ ПРОМЖЕЛДОРСНАБ (далі - постачальник) укладено договір № ДУ 2014/428-КП від 12.09.2014 року відповідно до якого, постачальник зобовязується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення, в асортименті, кількості, в строк, по ціні і в якісних характеристиках, визначеними сторонами у договорі та специфікаціях, що є невідємною частиною до відповідного договору.

На виконання умов договору позивачем надані суду специфікація до договору від 09.10.2014 року; податкову накладну № 10 від 29.10.2014 року на суму 89856 грн.; видаткову накладну № 95 від 29.10.2014 рокуна суму 89856 грн.; товаро транспортну накладну № 068 від 29.10.2014 року; подорожній лист № 008014 від 31.10.2014 року; книга реєстрації довіреностей(запис № 1211 від 27.10.2014 року); а також документи що підтверджують використання: накладна вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів № ДУ000026439 від 31.10.2014 року, № 106 від 24.11.2014 року, картка рахунок № 631 за період з 01 жовтня 2014 року 25 березня 2015 року.

4) по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю Донстройтрейд (далі - постачальник) укладено договір № 403-ДУ від 03.02.2014 року відповідно до якого постачальник зобовязується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо технічного призначення, код ГК, в асортименті, кількості, в строки, по ціні та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами у цьому договорі та Специфікаціях, які є невідємною частиною до цього договору. Для виконання умов договору позивач та ТОВ Донстройтрейд склали специфікацію від 06.05.2015 року відповідно до якої поставці підлягають: сітка затяжка 1,0x1,0 (номенклатурний номер - 20001758); сітка затяжка 1,0x1,2 комірка 0,05x0,05 0); сітка затяжка 1,0x1,2 комірка 0,05x0,05 0); сітка затяжка 1,0x1,2 комірка 0,05x0,050); сітка затяжка 1,0x1,2 комірка 0,05x0,050);сітка затяжка 1,0x1,2 комірка 0,05x0,050); сітка затяжка 1,0x1,2 комірка 0,05x0,050);сітка затяжка 1,0x1,2 комірка 0,05x0,050), на загальну суму 1439299,20 грн.

На виконання умов зазначеного договору позивачем надано суду накладну № 1 від 08.10.2014 року на суму 157182 грн., № 7 від 22.10.2014 року на суму 10050 грн.; податкову накладну № 1 від 08.10.2014 року на суму 157182 грн., № 7 від 22.10.2014 року на суму 10050 грн.;залізничні накладні від 27.10.2014 р. та 09.10.14 р.; книгу реєстрації довіреностей;платіжні доручення № НОМЕР_7 від 12 березня 2015 року на суму 157182 грн., № НОМЕР_8 від 09.04.2015 року на суму 211050 грн. а також документи що підтверджують використання: накладні вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів № ДУ000026424 від 31.10.2014 року, № ДУ000026278 від 30.10.2014 року, № ДУ000026273 від 30.10.2014 року, № ДУ000026275 від 30.10.2014 року, № 8, № 13, № 38, № 39, № 61, № 63, № 107, № 3/11 на листопад 2014 р. та № 3/12 на грудень 2014 р.; подорожні листи, картки складського обліку, талони замовника.

5) по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю Ресурс інвест - груп (далі - Постачальник) укладено договір № ДУ-2014/69-КП від 02.01.2014 року відповідно до якого постачальник зобовязується поставити у власність покупця продукції та/або обладнання виробничо-технічного призначення, в асортименті, кількості, в строк, по ціні та з якісними характеристиками, визначеними сторонами у цьому договорі і специфікаціях, що є невідємними частинами Договору.

Для виконання умов договору позивач та ТОВ Ресурс Інвест - груп склали специфікації від 21.10.2014 року відповідно до якої поставці підлягають: накладка Р336 (номенклатурний номер 9), підкладка Р-24 8), підкладка Р-24 8),підкладка Р-24 8), підкладка Р-24 8), підкладка Р-24 8) на загальну суму 54527,40 грн.; від 29.08.2014 року відповідно до якої поставці підлягають: накладка Р-24 (номенклатурний номер 8), підкладка Р-24 8), накладка Р-24 8), підкладка Р-24 8), підкладка Р-24 8) на загальну суму 32931,84 грн., від 02.09.2014 року відповідно до якої поставці підлягають: накладка Р-24 (номенклатурний номер 8), підкладка Р-24 8) на загальну суму 8124 грн.,

На виконання умов договору позивачем надано суду видаткову накладну № 159 від 16.10.2014 року на суму 50243,40 грн., № 158 на 16.10.2014 року на суму 26605,92 грн., № 163 від 29.10.2014 року на суму 8645,52 грн., податкову накладну № 5 від 16.10.2014 року на суму 26605,92 грн., № 6 від 16.10.2014 року на суму 50243,40 грн., № 10 від 29.10.2014 року на суму 8645,52 грн., товаро транспортну накладну № Р158 від 16.10.2014 року, № Р159 від 16.10.2014 року, № Р163 від 29.10.2014 року, копія книги реєстрації довіреності, платіжні доручення № НОМЕР_9 від 12.03.2015 року на суму 33211,56 грн., № НОМЕР_10 від 12.03.2015 року на суму 30221,76 грн., № НОМЕР_11 від 12.03.2015 року на суму 13416 грн. А також документи що підтверджують використання накладні вимоги внутрішнє переміщання матеріалів, подорожні листи, картку рахунок 631 з 01.10.2014 р. по 25.03.2015 р.

6) по взаємовідносинам з ДП Ровенькиантрацит Сервіс ТОВ Ровенькиантрацит Сервіс ЛТД (далі - Виконавець) укладено договір № 5-12/1427Т від 30.12.2013 року про надання транспортних послуг, відповідно до якого виконавець бере на себе обовязок за завданням замовника надавати транспортні послуги відповідно Технічному завданню, який є невідємною частиною цього договору. Замовник бере на себе обовязок забезпечити роботою замовлений транспорт та провести оплату за вказані послуги в порядку визначеному умовами цього договору.

На виконання умов зазначеного договору позивачем суду надано податкові накладні № 5 від 15.09.2014 року на суму 469717,82 грн., № 15 від 30.09.2014 року на суму 750416,51 грн., акти здачі приймання робіт (послуг) № 1 від 15.09.2014 року на суму 469717,82 грн., № 1 від 30.09.2014 року на суму 750416,51 грн., акти виконаних робіт № 1 від 15.09.2014 р., № 2 від 15.09.2014 р., № 3 від 15.09.2014 р, № 1 від 30.09.2014 р., № 2 від 30.09.2014 р., платіжні доручення № НОМЕР_12 від 17.12.2014 року на суму 300000 грн., № НОМЕР_13 від 24.12.2014 року на суму 169717,82 грн., № 1 від 13.01.2015 року на суму 750416,51 грн.

7) по взаємовідносинам з ТОВ Ровенькиантрацит Сервіс ЛТД (далі - Виконавець) укладено договір № 5-12/1428Т від 30.12.2013 року про надання транспортних послуг, відповідно до якого Виконавець бере на себе обовязок по замовленню Замовника надати транспорті послуги відповідно Технічному завданню, які є невідємною частиною цього договору в наступному обємі: I кварталі 2014 року виконавець виконує послуги у відповідності до Додатку № 2; II - IV кварталі 2014 року виконує послуги у відповідності до Додатку № 3, після підписання сторонами відповідної додаткової угоди до цього Договору для підтвердження даних видів послуг та обємів робіт.

На виконання умов договору позивачем суду надано податкову накладну № 7 від 15.09.2014 року на суму 547664,10 грн., № 14 від 30.09.2014 року на суму 470645,23 грн., акти здачі прийому робіт (послуг) № 1 від 15.09.2014 року, № 1 від 30.09.2014 року на суму 470645,23 грн.,акти виконаних робіт № 1 від 15.09.2014 р., № 2 від 15.09.2014 р., № 1 від 30.09.2014 р., № 2 від 30.09.2014 р., платіжні доручення № 5 від 24.12.2014 року на суму 158000 грн., № НОМЕР_14 від 29.12.2014 року на суму 289664 грн., № НОМЕР_15 від 13.02.2015 року на суму 570645,33 грн.

8) по взаємовідносинам з Дочірнім підприємством Ровенькиантрацит ТОВ Ровенькиантрацит Секрвіс ЛТД (далі - орендар) укладено договір оренди № 5-12/1442 від 30.12.2013 року, відповідно до якого орендодавець приймає на себе обовязок передати орендарю у тимчасове оплатне користування майно основні засоби. Передані основні засобі використовуються для виконання орендарем власної господарської діяльності. Орендар в свою чергу приймає на себе обовязок прийняти, належним чином та у відповідності з прямим призначенням користуватися переданим основник засобом, своєчасно вносити орендну плату та по закінченню строку оренди повертати основні засоби з оренди з урахуванням природного зносу. На виконання умов договору позивачем суду надано акт приймання передачі основних засобів від 01.01.2014 р., податкову накладну № 456 від 30.09.2014 року на суму 21820,85 грн., акт здачі прийому передачі робіт (послуг) № 9 від 30.09.2014 року на суму 21820,85 грн.

Копії вказаних первинних документів містяться в матеріалах даної адміністративної справи (том 1 арк. справи 109-250, том 2 арк. справи 1-231, том 3 арк. справи 23-71). Таким чином, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України по справі № 2а-15327/12/2670 від 26 січня 2016 року.

Таким чином наявність у позивача первинних документів, на підставі яких позивачем формувався податковий кредит, а саме: наявність копій актів виконаних робіт, актами здачі- та видачи - приймання робіт та рахунками-фактурами до них, податковими та видатковими накладеними, накладними, актами виконаних робіт, товарно-транспортними накладними, специфікацій, актів виконаних робіт, платіжних доручень, подорожні листи, картки рахунки, картки складського обліку, талони замовника, які надані на підтвердження виконання позивачем з його контрагентами умов укладених договорів, суд вважає безпідставними висновки контролюючого органу про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивача з його контрагентами за перевіряємий період, оскільки, як вказувалось судом вище, для підтвердження реальності здійснення господарських операцій, необхідно мати первинні документи, які доводять реальність здійснення господарської операції та підтверджують факт використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку з його контрагентами, що спростовує висновки контролюючого органу, про не підтвердження реальності здійснення таких господарських операцій.

З урахуванням правових висновків Верховного суду України судова колегія звертає увагу на те, що про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку;

- відсутність первинних документів обліку.

Як під час перевірки контролюючим органом, так і під час розгляду даної справи судом першої, апеляційної інстанції не встановлені вище перелічені обставини, отже жодних дефектів у правовому статусі позивача або його контрагентів ані відповідач, ані суд першої та апеляційної інстанції не встановив, щодо посилань на відсутність двох контрагентів за своїм місцезнаходженням, як на підставу про нереальність здійснення господарських операцій позивачем з цими контрагентами суд спростує наступним.

З приводу посилання апелянта на те, що до висновків акту перевірки відповідачем враховувалась податкова інформація, що надіслана Вишгородською ОДПІ по проведенню перевірки з деякими контрагентами позивача, а саме: ДП «Ровенькиантрацит» та ТОВ «Будпромтех Плюс» де актами підтверджено їх не знаходження за адресою, у звязку з чим не підтверджено, що вони здійснюють свою діяльність, колегія суддів зазначає, що такі твердження контролюючого органу спростовуються наявною в матеріалах даної справи первинною документацією, якою підтверджено ведення господарської діяльності позивачем з його контрагентами, а відсутність за місцезнаходженням, ще не є підставою для висновку про те, що вказані контрагенти позивача не здійснювали свою діяльність взагалі.

З урахуванням викладеного судом першої інстанції постанова прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, а отже наявні підстави у відповідності до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін. На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Добропільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області на постанов Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2015 року у справі № 805/4361/15-а, - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2015 року у справі № 805/4361/15-а,, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя: Васильєва І.А.

Судді: Гайдар А.В.

ОСОБА_2