Справа № 820/680/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"14" грудня 2016 р. № 820/680/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

Суддів Зінченка А.В., Панченко О.В.

за участю секретаря судового засідання Хмелівська Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Міністерства юстиції України, Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, третя особа - відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області
про зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом,у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд: стягнути з Міністерства юстиції України грошову суму у розмірі 1467039.14 грн.; зобовязати Міністерство юстиції України здійснити нарахування та виплату пені за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.2013 року № 72631/10 «Нечепоренко та інші проти України» в частині виконання постанови Московського районного суду м.Харкова від 11.05.2011 року по справі 2а-6788/2011, виходячи із розміру 66449,89 грн.. за період з 01.11.2011 року по 23.03.2016 року; зобовязати Міністерство юстиції України здійснити нарахування та виплату пені за несвоєчасне виконання остаточного рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.2013 року № 72631/10 « Нечепоренко та інші проти України» в частині виконання постанови Московського районного суду м.Харкова від 11.05.2011 року по справі 2а-6788/2011, виходячи з розміру 1467039.14 грн. за період з 01.01.2012 року по день виплати цієї заборгованості; визнати незаконною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова щодо невиконання ним рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.2013 року № 72631/10 « Нечепоренко та інші проти України» в частині виконання рішення національного суду - постанови Московського районного суду м.Харкова від 11.05.2011 року по справі 2а-6788/2011; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова видати розпорядження про перерахунок пенсії та розпочати її виплату з 01.11.2016 року у розмірі згідно остаточної постанови Московського районного суду м.Харкова від 11.05.2011 року по справі 2а-6788/2011, виконати саме яку зобовязав Україну своїм остаточним рішенням від 24.10.2013 року Європейський суд з прав людини у справі № 72631/10 « Нечепоренко та інші проти України»; зобовязати Міністерство юстиції України та Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова у місячний термін з дня набрання цим судовим рішення законної сили подати до суду письмовий звіт про виконання стосовно ОСОБА_1 рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.2013 року № 72631/10 « Нечепоренко та інші проти України» у повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що відповідачами не виконано у повному обсязі рішення Європейського суду з прав людини № 72631/10 від 24.10.20163 року у справі «Нечепоренко та інші проти України», чим порушено його права та свободи.

Відповідач, Міністерство юстиції України, адміністративний позов не визнало, пославшись на те, що рішення виконано у повному обсязі, дія судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати заявника були внесені зміни, що підтверджується рішенням ЄСПЛ у справі Великода проти України

Відповідач УПФУ в Московському районі м. Харкова адміністративний позов не визнав, зазначивши, що рішення у справі 2а-6788/2011 виконано у повному обсязі, що підтверджується рішеннями судів про скасування рішень державного виконавця за невиконання рішення суду; виплати за рішеннями судів, якими зобовязано органи УПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсій без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, яким керувався суд при винесені відповідного рішення або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача. Оскільки на момент розгляду справи судові рішення щодо зобовязання УПФУ виплачувати позивачеві основну та додаткову пенсію з розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду здоровю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відсутні з 01.01.2012 року пенсія позивачеві виплачується у розмірі, визначеному відповідно до постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1210 « Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Представник третьої особи в судовому засіданні просив адміністративний позов залишити без задоволення, підтримавши правову позицію представників відповідачів .

Судовим розглядом встановлено, що позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання дії відповідача незаконними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення суми, визнання бездіяльності незаконною.

Постановою суду по справі № 2а-6788/2011 від 11.05.2011 року позовні вимоги задоволені частково: зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова здійснити підвищення пенсію на 12% з 09.05.2011 року відповідно до постанови КМУ від 13.07.2004 року № 894 "Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України "Про статус і соціальній захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з виплатою недоотриманих сум; зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова здійснити збільшення пенсії у 3,5 рази з 09.05.2011 року відповідно до постанови КМУ від 27.12.2005 року № 1293 "Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з виплатою недоотриманих сум пенсії; зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова здійснити підвищення розміру пенсії на коефіцієнт 1,011 з 09.05.2011 року відповідно до постанови КМУ від 14.04.2010 року "Про підвищення розмірів пенсій деяким категоріям громадян у зв'язку із зростанням середньомісячної заробітної плати штатного працівника". В іншій частині вимог - відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2011, постанову Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 р. по справі №2а-6788/10/2027 в оскаржуваній частині залишено без змін.

Остаточним рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечепоренко та інші проти України (Case of Necheporenko and others v. Ukraine) 24.10.2013 року прийнято, зокрема заяву ОСОБА_1 №44587/12 від 25.04.2012 року на рішення Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 року (згідно Додатку 2 (прийнятні заяви) та визнано порушення державою - відповідачем п. 1 ст. 6 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, а також порушення ст. 13 Конвенції. Даним рішенням суд постановив: (а) протягом трьох місяців держава-відповідач має виконати рішення національних судів, ухвалені на користь заявників, які залишаються невиконаними, та сплатити 2000 (дві тисячі) євро кожному заявнику або його/її спадкоємцю, за заявами, наведеними у Додатку 2 (за винятком заяви №54124/11), і пану ОСОБА_2 за заявою №54124/11, ці суми є відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди та компенсації судових витрат, і мають бути сплачені разом з будь-якими податками, що можуть нараховуватись, та конвертовані в національну валюту за курсом на день здійснення платежу; (б) зі спливом зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на ці суми нараховуватиметься простий відсоток (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

На виконання зазначеного рішення Європейського суду з прав людини державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України 21.11.2013 року відкрито виконавче провадження ВП №40885335.

Судом встановлено, що в ході виконання зазначеного рішення суду на користь ОСОБА_1 здійснено: платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 1871 від 10.06.2014 перерахування коштів у розмірі 77686,85 грн. як заборгованість за рішенням національного суду - постанови Московського районного суду від 11.05.2011 року; платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 1062 від 15.07.2014 перерахування коштів - еквівалент 2000 євро у розмірі 31802,10 грн. (справедлива сатисфакція); платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 5376 від 12.09.2014 перерахування коштів у розмірі 1572,89 грн. - пеня за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини.

У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що сплатою вказаних сум було виконано рішення Нечепоренко та інші проти України (Case of Necheporenko and others v. Ukraine) 24.10.2013 року щодо зобов'язання виконати постанову Московського районного суду від 11.05.2011 року.

Позивач у судовому засіданні не заперечував про отримання вищевказаних коштів на виконання рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.2013 року, проте зазначав, що розрахунок заборгованості недоплаченої пенсії згідно постанови Московського районного суду від 11.05.2011 року, виконати яку зобов'язав Європейський суд з прав людини згідно рішення від 24.10.2013 року, за період з 09.05.2011 року по 31.10.2011 року в розмірі 77686,85 грн. зроблений невірно, із заниженням розміру недоплаченої пенсії, що свідчить про невиконання у повному обсязі рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.2013 року в частині зобов'язання виконати постанову Московського районного суду від 11.05.2011 року.

Невірний розрахунок заборгованості, обумовив звернення до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України, Пенсійного фонду України. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2015 по справі № 820/5621/15, адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Пенсійного фонду України про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо невиконання у повному обсязі стосовно ОСОБА_1 постанови Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 року по адміністративній справі №2-а-6788/2011, виконати яку зобов'язав Україну Європейський суд з прав людини своїм остаточним рішенням по справі №72631/10 "Нечепоренко та інші проти України", щодо не виплати грошової суми у розмірі 16065,99 грн.; зобов'язано Пенсійний фонд України здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 року по адміністративній справі №2-а-6788/2011, виконати яку зобов'язав Україну Європейський з прав людини своїм остаточним рішенням по справі №72631/10 "Нечепоренко та інші проти України" в частині суми у розмірі 16065,99 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2015 року по справі №820/5621/15 скасовано. Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано незаконною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо невиконання у повному обсязі стосовно ОСОБА_1 постанови Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 року по адміністративній справі №2-а-6788/2011, виконати яку зобов'язав Україну Європейський суд з прав людини своїм остаточним рішенням по справі №72631/10 Нечепоренко та інші проти України, а саме: щодо нарахування та виплати грошової суми у розмірі 16065 (шістнадцяти тисяч шести десяти пяти гривень) 99 копійок як недоплаченої ОСОБА_1 пенсії за період з 09.05.2011 року по 31.10.2011 року; щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії на 12% відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.07.2004 року № 894 Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України Про статус і соціальній захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.11.2011р. по 31.12.2011р. щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії в 3,5 рази відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 року № 1293 Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.11.2011р. по 31.12.2011р. щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення розміру пенсії на коефіцієнт 1,011 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.04.2010 року № 308 Про підвищення розмірів пенсій деяким категоріям громадян у звязку із зростанням середньомісячної заробітної плати штатного працівника за період з 01.11.2011р. по 19.11.2013р. Зобов'язано Міністерство юстиції України вчинити дії по виконанню у повному обсязі стосовно ОСОБА_1 постанову Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 року по адміністративній справі №2-а-6788/2011, виконати яку зобов'язав Україну Європейський суд з прав людини своїм остаточним рішенням по справі №72631/10 Нечепоренко та інші проти України, а саме: щодо нарахування та виплати грошової суми у розмірі 16065 (шістнадцяти тисяч шести десяти пяти гривень) 99 копійок як недоплаченої ОСОБА_1 пенсії за період з 09.05.2011 року по 31.10.2011 року; щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії на 12% відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.07.2004 року № 894 Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України Про статус і соціальній захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.11.2011р. по 31.12.2011р. щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії в 3,5 рази відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 року № 1293 Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.11.2011р. по 31.12.2011р.; щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення розміру пенсії на коефіцієнт 1,011 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.04.2010 року № 308 Про підвищення розмірів пенсій деяким категоріям громадян у звязку із зростанням середньомісячної заробітної плати штатного працівника за період з 01.11.2011р. по 19.11.2013р.; зобовязано Міністерство юстиції України у місячний строк з моменту набрання цим рішенням законної сили подати звіт про виконання даного судового рішення. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено

Із долучених до матеріалів справи документів, судом встановлено, що в ході виконання зазначеного рішення суду на користь ОСОБА_1 здійснено: платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 1617 від 21.03.2016 перерахування коштів у розмірі 66449,89 грн. як виконання рішення вищевказаного рішення Європейського суду з прав людини, стягнення заборгованості за рішенням національного суду - постанови Московського районного суду від 11.05.2011 року з урахуванням постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015.

Позивач у судовому засіданні не заперечував проти отримання вказаних сум, проте зазначив, що 07.06.2016 отримав поштою копію постанови про закінчення виконавчого провадження № 40885335 від 30.05.2016, з якою не погодився та вимушений був звернуться за захистом своїх порушених прав до суду, оскільки вважав, що рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечепоренко та інші проти України (Case of Necheporenko and others v. Ukraine) 24.10.2013 не виконано у повному обсязі, оскільки: по-перше, відповідачем не враховано, що постанова Московського районного суду м. Харкова містить в собі початкову дату її виконання, а саме: з 09.05.2011 та не містить кінцевої дати виконання, натомість відповідна сплата сум відбулась не у повному обсязі, належний розмір якої за період з 01.11.2011 по 30.11.2015 визначено у висновку судово-економічної експертизи, оскільки розмір пенсії був зменшений, не повернуто розмір пенсії, який був у позивача станом на 31.10.2011, а саме: у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, не підвищено розмір пенсії з 01.01.2012 і по теперішній час на 12%, у 3,5 рази та на коефіцієнт 1,011 та, як наслідок - на розрахована заборгованість з виплати пенсії з 01.01.2012 по теперішній час, не нарахована та несплачена пеня на розмір цієї заборгованості тощо; по-друге, відповідачем безпідставно враховано рішення Європейського суду у справі Великода проти України, яким визнано заяву неприйнятною як повністю необґрунтованою, оскільки дія судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати заявниці було внесено зміни, так як це рішення винесено пізніше ніж рішення у справі Нечепоренко та інші проти України, а тому не може бути підставою для закінчення виконавчого провадження, оскільки Законом України "Про виконавче провадження" визначено вичерпний імперативний перелік таких підстав, натомість рішення у справі Нечепоренко та інші проти України містить правові висновки та узагальнення стосовно правовідносин, які самі по собі не є аналогічними тим, що були предметом розгляду справи Нечепоренко та інші проти України; по-третє, відповідачем не було нараховано та сплачено пеню за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду при виплаті суми 66449,89 грн. у процесі виконанні рішення національного суду - постанови Московського районного суду від 11.05.2011 року з урахуванням постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015, оскільки за аналогічних підстав при первинному виконанні рішення національного суду - постанови Московського районного суду від 11.05.2011 року за несвоєчасну сплату суми 77686,85 грн. та справедливої сатисфакції, відповідну суму пені було сплачено.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2016 року по справі № 820/3181/16 позовні вимоги до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання протиправною та скасування постанови задоволені в повному обсязі: визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 30.05.2016 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 40885335 від 21.11.2013 року по примусовому виконанню рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.2013 року № 72631/10 Нечепоренко та інші проти України.

Перевіряючи обсяг виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечепоренко та інші проти України (Case of Necheporenko and others v. Ukraine) 24.10.2013 року відносно позивача в частині виконання рішення національного суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII) пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з вимогами ст. 63 Закону № 796-XII фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством. Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік норми і положення ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не були змінені.

За приписами п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсію ОСОБА_1 призначено 09.08.1998р., отже обмеження граничного розміру пенсій, що передбачено ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи не застосовується при визначенні розміру пенсії позивача.

У судовому засідання як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог відповідачиі посилаються на те, що виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 року у справі № 2а-6788/2011 обмежується, періодами, вказаними у постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015 року по справі № 820/5621/15, а також періодами, у яких були чинними Постанови Кабінету Міністрів України, на підставі яких зобовязано здійснити перерахунок пенсії.

Проте колегія суддів не погоджується з вказаним висновками з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Верховний Суд України у постановах розглянутих ним у порядку ст.237 КАС України висловив правову позицію, згідно якої в межах виконання конкретного рішення ЄСПЛ людини обов'язок держави стосовно застосування додаткових заходів індивідуального характеру виникає лише щодо виконання виключно рішень національних судів, які були предметом розгляду у Європейському суді (постанови ВСУ від 15.09.2014 року № 21-272а14, від 17.11.2014 року № 21-486а 14, від 27.04.2015 року №21-42а14 та від 06.07.2015 року №21-665а15).

Так, постанова Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 року набула законної сили, і вказаним судовим рішенням не визначено кінцеву дату, по яку зобов'язано здійснити перерахунок пенсії позивачу.

При цьому, у справі № 820/5621/15 вказане судове рішення не було предметом апеляційного перегляду, а обставини, які були предметом розгляду даної справи, стосувались конкретних дій щодо виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 року у певному періоді, а отже вказаним судовим рішенням постанова у справі № 2а-6788/2011 не скасовувалась, не змінювалась та не роз'яснювався порядок її виконання.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що у відповідачів були відсутні підстави для довільного тлумачення судових рішень, в т.ч. періодів протягом яких має здійснюватися перерахунок пенсії, а у разі незрозумілості порядку та способу виконання судового рішення мали звернутись до суду із відповідним поданням.

З приводу доводів відповідачів про застосування до спірних правовідносин рішення Європейського суду у справі "Великода проти України", суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Згідно ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції. Відтак, визнання Європейським судом заяви Великоди неприйнятною як повністю необґрунтованою, не може бути приводом до невиконання рішення національного суду щодо позивача при виконанні рішення Європейського суду з прав людини у справі "Нечепоренко та інші проти України", де останній був одним із заявників, так як останнє містить в собі індивідуальні висновки щодо правовідносин при виконанні рішення національного суду щодо позивача.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Положеннями частини 1 статті 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає вимоги позивача в частині визнання незаконною бездіяльності Міністерства юстиції України та Управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова щодо невиконання рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.2013 року №72631/10 по справі Нечепоренко та інші проти України в частині виконання рішення, а саме постанови Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 року по адміністративній справі №2а-6788/2011 та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію згідно остаточної постанови Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 року по адміністративній справі №2а-6788/201 обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з Міністерства юстиції України грошової суми у розмірі 1467039.14 грн.; зобовязання Міністерства юстиції України здійснити нарахування та виплату пені за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.2013 року № 72631/10 «Нечепоренко та інші проти України» в частині виконання постанови Московського районного суду м.Харкова від 11.05.2011 року по справі 2а-6788/2011, виходячи із розміру 66449,89 грн.. за період з 01.11.2011 року по 23.03.2016 року; зобовязання Міністерства юстиції України здійснити нарахування та виплату пені за несвоєчасне виконання остаточного рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.2013 року № 72631/10 «Нечепоренко та інші проти України» в частині виконання постанови Московського районного суду м.Харкова від 11.05.2011 року по справі 2а-6788/2011, виходячи з розміру 1467039.14 грн. за період з 01.01.2012 року по день виплати цієї заборгованості, то суд вважає їх передчасними та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1-2 ст.8 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, виплата стягувачеві відшкодування має бути здійснена у тримісячний строк з моменту набуття Рішенням статусу остаточного або у строк, передбачений у Рішенні. У разі порушення строку, зазначеного в частині першій цієї статті, на суму відшкодування нараховується пеня відповідно до Рішення.

При цьому відшкодуванням, в силу приписів ст.1 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини розуміється:

а) сума справедливої сатисфакції, визначена рішенням Європейського суду з прав людини відповідно до статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

б) визначена у рішенні Європейського суду з прав людини щодо дружнього врегулювання або у рішенні Європейського суду з прав людини про схвалення умов односторонньої декларації сума грошової виплати на користь Стягувача.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не оскаржувалася правомірність нарахування пені, а отже на момент розгляду справи у суді відсутній факт порушення прав позивача з боку відповідача, яке може бути встановлено після здійснення відповідної виплати, тоді як згідно з ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідачів подати звіт про виконання судового рішення відповідно до положень ст. 267 КАС України, то суд зазначає, що відповідно до положень ч. 1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Як вбачається з вищенаведених норм Кодексу адміністративного судочинства України, зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду. Виходячи з обставин даної справи, на даній стадії, суд не вбачає за необхідне зобов'язувати суб'єктів владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, оскільки позивачем не наведено доводів та не надано доказів, які свідчать про те, що відповідачі ухилятимуться від виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 11, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню.

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд: стягнути з Міністерства юстиції України грошову суму у розмірі 1467039.14 грн.; зобовязати Міністерство юстиції України здійснити нарахування та виплату пені за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.2013 року № 72631/10 «Нечепоренко та інші проти України» в частині виконання постанови Московського районного суду м.Харкова від 11.05.2011 року по справі 2а-6788/2011, виходячи із розміру 66449,89 грн.. за період з 01.11.2011 року по 23.03.2016 року; зобовязати Міністерство юстиції України здійснити нарахування та виплату пені за несвоєчасне виконання остаточного рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.2013 року № 72631/10 « Нечепоренко та інші проти України» в частині виконання постанови Московського районного суду м.Харкова від 11.05.2011 року по справі 2а-6788/2011, виходячи з розміру 1467039.14 грн. за період з 01.01.2012 року по день виплати цієї заборгованості; визнати незаконною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова щодо невиконання ним рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.2013 року № 72631/10 « Нечепоренко та інші проти України» в частині виконання рішення національного суду - постанови Московського районного суду м.Харкова від 11.05.2011 року по справі 2а-6788/2011; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова видати розпорядження про перерахунок пенсії та розпочати її виплату з 01.11.2016 року у розмірі згідно остаточної постанови Московського районного суду м.Харкова від 11.05.2011 року по справі 2а-6788/2011, виконати саме яку зобовязав Україну своїм остаточним рішенням від 24.10.2013 року Європейський суд з прав людини у справі № 72631/10 « Нечепоренко та інші проти України»; зобовязати Міністерство юстиції України та Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова у місячний термін з дня набрання цим судовим рішення законної сили подати до суду письмовий звіт про виконання стосовно ОСОБА_1 рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.2013 року № 72631/10 « Нечепоренко та інші проти України» у повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що відповідачами не виконано у повному обсязі рішення Європейського суду з прав людини № 72631/10 від 24.10.20163 року у справі «Нечепоренко та інші проти України», чим порушено його права та свободи.

Відповідач, Міністерство юстиції України, адміністративний позов не визнало, пославшись на те, що рішення виконано у повному обсязі, дія судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати заявника були внесені зміни, що підтверджується рішенням ЄСПЛ у справі Великода проти України

Відповідач УПФУ в Московському районі м. Харкова адміністративний позов не визнав, зазначивши, що рішення у справі 2а-6788/2011 виконано у повному обсязі, що підтверджується рішеннями судів про скасування рішень державного виконавця за невиконання рішення суду; виплати за рішеннями судів, якими зобовязано органи УПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсій без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, яким керувався суд при винесені відповідного рішення або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача. Оскільки на момент розгляду справи судові рішення щодо зобовязання УПФУ виплачувати позивачеві основну та додаткову пенсію з розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду здоровю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відсутні з 01.01.2012 року пенсія позивачеві виплачується у розмірі, визначеному відповідно до постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1210 « Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Представник третьої особи в судовому засіданні просив адміністративний позов залишити без задоволення, підтримавши правову позицію представників відповідачів .

Судовим розглядом встановлено, що позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання дії відповідача незаконними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення суми, визнання бездіяльності незаконною.

Постановою суду по справі № 2а-6788/2011 від 11.05.2011 року позовні вимоги задоволені частково: зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова здійснити підвищення пенсію на 12% з 09.05.2011 року відповідно до постанови КМУ від 13.07.2004 року № 894 "Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України "Про статус і соціальній захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з виплатою недоотриманих сум; зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова здійснити збільшення пенсії у 3,5 рази з 09.05.2011 року відповідно до постанови КМУ від 27.12.2005 року № 1293 "Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з виплатою недоотриманих сум пенсії; зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова здійснити підвищення розміру пенсії на коефіцієнт 1,011 з 09.05.2011 року відповідно до постанови КМУ від 14.04.2010 року "Про підвищення розмірів пенсій деяким категоріям громадян у зв'язку із зростанням середньомісячної заробітної плати штатного працівника". В іншій частині вимог - відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2011, постанову Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 р. по справі №2а-6788/10/2027 в оскаржуваній частині залишено без змін.

Остаточним рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечепоренко та інші проти України (Case of Necheporenko and others v. Ukraine) 24.10.2013 року прийнято, зокрема заяву ОСОБА_1 №44587/12 від 25.04.2012 року на рішення Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 року (згідно Додатку 2 (прийнятні заяви) та визнано порушення державою - відповідачем п. 1 ст. 6 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, а також порушення ст. 13 Конвенції. Даним рішенням суд постановив: (а) протягом трьох місяців держава-відповідач має виконати рішення національних судів, ухвалені на користь заявників, які залишаються невиконаними, та сплатити 2000 (дві тисячі) євро кожному заявнику або його/її спадкоємцю, за заявами, наведеними у Додатку 2 (за винятком заяви №54124/11), і пану ОСОБА_2 за заявою №54124/11, ці суми є відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди та компенсації судових витрат, і мають бути сплачені разом з будь-якими податками, що можуть нараховуватись, та конвертовані в національну валюту за курсом на день здійснення платежу; (б) зі спливом зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на ці суми нараховуватиметься простий відсоток (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

На виконання зазначеного рішення Європейського суду з прав людини державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України 21.11.2013 року відкрито виконавче провадження ВП №40885335.

Судом встановлено, що в ході виконання зазначеного рішення суду на користь ОСОБА_1 здійснено: платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 1871 від 10.06.2014 перерахування коштів у розмірі 77686,85 грн. як заборгованість за рішенням національного суду - постанови Московського районного суду від 11.05.2011 року; платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 1062 від 15.07.2014 перерахування коштів - еквівалент 2000 євро у розмірі 31802,10 грн. (справедлива сатисфакція); платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 5376 від 12.09.2014 перерахування коштів у розмірі 1572,89 грн. - пеня за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини.

У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що сплатою вказаних сум було виконано рішення Нечепоренко та інші проти України (Case of Necheporenko and others v. Ukraine) 24.10.2013 року щодо зобов'язання виконати постанову Московського районного суду від 11.05.2011 року.

Позивач у судовому засіданні не заперечував про отримання вищевказаних коштів на виконання рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.2013 року, проте зазначав, що розрахунок заборгованості недоплаченої пенсії згідно постанови Московського районного суду від 11.05.2011 року, виконати яку зобов'язав Європейський суд з прав людини згідно рішення від 24.10.2013 року, за період з 09.05.2011 року по 31.10.2011 року в розмірі 77686,85 грн. зроблений невірно, із заниженням розміру недоплаченої пенсії, що свідчить про невиконання у повному обсязі рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.2013 року в частині зобов'язання виконати постанову Московського районного суду від 11.05.2011 року.

Невірний розрахунок заборгованості, обумовив звернення до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України, Пенсійного фонду України. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2015 по справі № 820/5621/15, адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Пенсійного фонду України про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо невиконання у повному обсязі стосовно ОСОБА_1 постанови Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 року по адміністративній справі №2-а-6788/2011, виконати яку зобов'язав Україну Європейський суд з прав людини своїм остаточним рішенням по справі №72631/10 "Нечепоренко та інші проти України", щодо не виплати грошової суми у розмірі 16065,99 грн.; зобов'язано Пенсійний фонд України здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 року по адміністративній справі №2-а-6788/2011, виконати яку зобов'язав Україну Європейський з прав людини своїм остаточним рішенням по справі №72631/10 "Нечепоренко та інші проти України" в частині суми у розмірі 16065,99 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2015 року по справі №820/5621/15 скасовано. Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано незаконною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо невиконання у повному обсязі стосовно ОСОБА_1 постанови Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 року по адміністративній справі №2-а-6788/2011, виконати яку зобов'язав Україну Європейський суд з прав людини своїм остаточним рішенням по справі №72631/10 Нечепоренко та інші проти України, а саме: щодо нарахування та виплати грошової суми у розмірі 16065 (шістнадцяти тисяч шести десяти пяти гривень) 99 копійок як недоплаченої ОСОБА_1 пенсії за період з 09.05.2011 року по 31.10.2011 року; щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії на 12% відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.07.2004 року № 894 Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України Про статус і соціальній захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.11.2011р. по 31.12.2011р. щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії в 3,5 рази відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 року № 1293 Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.11.2011р. по 31.12.2011р. щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення розміру пенсії на коефіцієнт 1,011 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.04.2010 року № 308 Про підвищення розмірів пенсій деяким категоріям громадян у звязку із зростанням середньомісячної заробітної плати штатного працівника за період з 01.11.2011р. по 19.11.2013р. Зобов'язано Міністерство юстиції України вчинити дії по виконанню у повному обсязі стосовно ОСОБА_1 постанову Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 року по адміністративній справі №2-а-6788/2011, виконати яку зобов'язав Україну Європейський суд з прав людини своїм остаточним рішенням по справі №72631/10 Нечепоренко та інші проти України, а саме: щодо нарахування та виплати грошової суми у розмірі 16065 (шістнадцяти тисяч шести десяти пяти гривень) 99 копійок як недоплаченої ОСОБА_1 пенсії за період з 09.05.2011 року по 31.10.2011 року; щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії на 12% відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.07.2004 року № 894 Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України Про статус і соціальній захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.11.2011р. по 31.12.2011р. щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії в 3,5 рази відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 року № 1293 Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.11.2011р. по 31.12.2011р.; щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення розміру пенсії на коефіцієнт 1,011 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.04.2010 року № 308 Про підвищення розмірів пенсій деяким категоріям громадян у звязку із зростанням середньомісячної заробітної плати штатного працівника за період з 01.11.2011р. по 19.11.2013р.; зобовязано Міністерство юстиції України у місячний строк з моменту набрання цим рішенням законної сили подати звіт про виконання даного судового рішення. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено

Із долучених до матеріалів справи документів, судом встановлено, що в ході виконання зазначеного рішення суду на користь ОСОБА_1 здійснено: платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 1617 від 21.03.2016 перерахування коштів у розмірі 66449,89 грн. як виконання рішення вищевказаного рішення Європейського суду з прав людини, стягнення заборгованості за рішенням національного суду - постанови Московського районного суду від 11.05.2011 року з урахуванням постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015.

Позивач у судовому засіданні не заперечував проти отримання вказаних сум, проте зазначив, що 07.06.2016 отримав поштою копію постанови про закінчення виконавчого провадження № 40885335 від 30.05.2016, з якою не погодився та вимушений був звернуться за захистом своїх порушених прав до суду, оскільки вважав, що рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечепоренко та інші проти України (Case of Necheporenko and others v. Ukraine) 24.10.2013 не виконано у повному обсязі, оскільки: по-перше, відповідачем не враховано, що постанова Московського районного суду м. Харкова містить в собі початкову дату її виконання, а саме: з 09.05.2011 та не містить кінцевої дати виконання, натомість відповідна сплата сум відбулась не у повному обсязі, належний розмір якої за період з 01.11.2011 по 30.11.2015 визначено у висновку судово-економічної експертизи, оскільки розмір пенсії був зменшений, не повернуто розмір пенсії, який був у позивача станом на 31.10.2011, а саме: у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, не підвищено розмір пенсії з 01.01.2012 і по теперішній час на 12%, у 3,5 рази та на коефіцієнт 1,011 та, як наслідок - на розрахована заборгованість з виплати пенсії з 01.01.2012 по теперішній час, не нарахована та несплачена пеня на розмір цієї заборгованості тощо; по-друге, відповідачем безпідставно враховано рішення Європейського суду у справі Великода проти України, яким визнано заяву неприйнятною як повністю необґрунтованою, оскільки дія судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати заявниці було внесено зміни, так як це рішення винесено пізніше ніж рішення у справі Нечепоренко та інші проти України, а тому не може бути підставою для закінчення виконавчого провадження, оскільки Законом України "Про виконавче провадження" визначено вичерпний імперативний перелік таких підстав, натомість рішення у справі Нечепоренко та інші проти України містить правові висновки та узагальнення стосовно правовідносин, які самі по собі не є аналогічними тим, що були предметом розгляду справи Нечепоренко та інші проти України; по-третє, відповідачем не було нараховано та сплачено пеню за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду при виплаті суми 66449,89 грн. у процесі виконанні рішення національного суду - постанови Московського районного суду від 11.05.2011 року з урахуванням постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015, оскільки за аналогічних підстав при первинному виконанні рішення національного суду - постанови Московського районного суду від 11.05.2011 року за несвоєчасну сплату суми 77686,85 грн. та справедливої сатисфакції, відповідну суму пені було сплачено.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2016 року по справі № 820/3181/16 позовні вимоги до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання протиправною та скасування постанови задоволені в повному обсязі: визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 30.05.2016 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 40885335 від 21.11.2013 року по примусовому виконанню рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.2013 року № 72631/10 Нечепоренко та інші проти України.

Перевіряючи обсяг виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечепоренко та інші проти України (Case of Necheporenko and others v. Ukraine) 24.10.2013 року відносно позивача в частині виконання рішення національного суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII) пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з вимогами ст. 63 Закону № 796-XII фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством. Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік норми і положення ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не були змінені.

За приписами п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсію ОСОБА_1 призначено 09.08.1998р., отже обмеження граничного розміру пенсій, що передбачено ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи не застосовується при визначенні розміру пенсії позивача.

У судовому засідання як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог відповідачиі посилаються на те, що виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 року у справі № 2а-6788/2011 обмежується, періодами, вказаними у постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015 року по справі № 820/5621/15, а також періодами, у яких були чинними Постанови Кабінету Міністрів України, на підставі яких зобовязано здійснити перерахунок пенсії.

Проте колегія суддів не погоджується з вказаним висновками з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Верховний Суд України у постановах розглянутих ним у порядку ст.237 КАС України висловив правову позицію, згідно якої в межах виконання конкретного рішення ЄСПЛ людини обов'язок держави стосовно застосування додаткових заходів індивідуального характеру виникає лише щодо виконання виключно рішень національних судів, які були предметом розгляду у Європейському суді (постанови ВСУ від 15.09.2014 року № 21-272а14, від 17.11.2014 року № 21-486а 14, від 27.04.2015 року №21-42а14 та від 06.07.2015 року №21-665а15).

Так, постанова Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 року набула законної сили, і вказаним судовим рішенням не визначено кінцеву дату, по яку зобов'язано здійснити перерахунок пенсії позивачу.

При цьому, у справі № 820/5621/15 вказане судове рішення не було предметом апеляційного перегляду, а обставини, які були предметом розгляду даної справи, стосувались конкретних дій щодо виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 року у певному періоді, а отже вказаним судовим рішенням постанова у справі № 2а-6788/2011 не скасовувалась, не змінювалась та не роз'яснювався порядок її виконання.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що у відповідачів були відсутні підстави для довільного тлумачення судових рішень, в т.ч. періодів протягом яких має здійснюватися перерахунок пенсії, а у разі незрозумілості порядку та способу виконання судового рішення мали звернутись до суду із відповідним поданням.

З приводу доводів відповідачів про застосування до спірних правовідносин рішення Європейського суду у справі "Великода проти України", суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Згідно ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції. Відтак, визнання Європейським судом заяви Великоди неприйнятною як повністю необґрунтованою, не може бути приводом до невиконання рішення національного суду щодо позивача при виконанні рішення Європейського суду з прав людини у справі "Нечепоренко та інші проти України", де останній був одним із заявників, так як останнє містить в собі індивідуальні висновки щодо правовідносин при виконанні рішення національного суду щодо позивача.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Положеннями частини 1 статті 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає вимоги позивача в частині визнання незаконною бездіяльності Міністерства юстиції України та Управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова щодо невиконання рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.2013 року №72631/10 по справі Нечепоренко та інші проти України в частині виконання рішення, а саме постанови Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 року по адміністративній справі №2а-6788/2011 та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію згідно остаточної постанови Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 року по адміністративній справі №2а-6788/201 обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з Міністерства юстиції України грошової суми у розмірі 1467039.14 грн.; зобовязання Міністерства юстиції України здійснити нарахування та виплату пені за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.2013 року № 72631/10 «Нечепоренко та інші проти України» в частині виконання постанови Московського районного суду м.Харкова від 11.05.2011 року по справі 2а-6788/2011, виходячи із розміру 66449,89 грн.. за період з 01.11.2011 року по 23.03.2016 року; зобовязання Міністерства юстиції України здійснити нарахування та виплату пені за несвоєчасне виконання остаточного рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.2013 року № 72631/10 «Нечепоренко та інші проти України» в частині виконання постанови Московського районного суду м.Харкова від 11.05.2011 року по справі 2а-6788/2011, виходячи з розміру 1467039.14 грн. за період з 01.01.2012 року по день виплати цієї заборгованості, то суд вважає їх передчасними та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1-2 ст.8 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, виплата стягувачеві відшкодування має бути здійснена у тримісячний строк з моменту набуття Рішенням статусу остаточного або у строк, передбачений у Рішенні. У разі порушення строку, зазначеного в частині першій цієї статті, на суму відшкодування нараховується пеня відповідно до Рішення.

При цьому відшкодуванням, в силу приписів ст.1 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини розуміється:

а) сума справедливої сатисфакції, визначена рішенням Європейського суду з прав людини відповідно до статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

б) визначена у рішенні Європейського суду з прав людини щодо дружнього врегулювання або у рішенні Європейського суду з прав людини про схвалення умов односторонньої декларації сума грошової виплати на користь Стягувача.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не оскаржувалася правомірність нарахування пені, а отже на момент розгляду справи у суді відсутній факт порушення прав позивача з боку відповідача, яке може бути встановлено після здійснення відповідної виплати, тоді як згідно з ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідачів подати звіт про виконання судового рішення відповідно до положень ст. 267 КАС України, то суд зазначає, що відповідно до положень ч. 1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Як вбачається з вищенаведених норм Кодексу адміністративного судочинства України, зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду. Виходячи з обставин даної справи, на даній стадії, суд не вбачає за необхідне зобов'язувати суб'єктів владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, оскільки позивачем не наведено доводів та не надано доказів, які свідчать про те, що відповідачі ухилятимуться від виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 11, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, третя особа - відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Міністерства юстиції України щодо невиконання рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.2013 року № 72631/10 «Нечепоренко та інші проти України» в частині виконання відносно ОСОБА_1 постанови Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 року по адміністративній справі №2а-6788/2011 незаконною.

Визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова щодо невиконання рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.2013 року №72631/10 по справі «Нечепоренко та інші проти України» в частині виконання рішення, а саме постанови Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 року по адміністративній справі №2а-6788/2011 незаконною.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію згідно остаточної постанови Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 року по адміністративній справі №2а-6788/2011.

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова у повному обсязі виготовлена 21 грудня 2016 року.

Головуючий суддя Спірідонов М.О.

Судді Зінченко А.В.

ОСОБА_3