Справа № 804/6637/16
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2016 р. Справа № 804/6637/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ляшка О.Б.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання противоправними рішення та зобов'язання вчинити дії, -
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 (далі позивачі) звернулися до суду з позовом до Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, у якому просять:
- визнати протиправним рішення ненадання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_1 викладену в листі від 09.09.16р. № К-6839/0-4004/6-16, ОСОБА_2 викладену в листі від 09.09.16р. № К-6860/0-4005/6-16, ОСОБА_3 викладену в листі від 09.09.15р., № К-6855/0-4006/6-16, ОСОБА_4 викладене в листі від 09.09.16р. №К-7187/0-4017/6-16, ОСОБА_5 викладене в листі від 09.09.16р. №Ч-7190/0-4018/6-16, ОСОБА_7 викладену в листі від 09.09.16р. №Р-6869/0-4019/6-16, ОСОБА_8 викладене в листі від 09.09.16р., №Р- 7184/0-4007/6-16, ОСОБА_9 викладене в листі від 09.09.16р. № М-6865/0-4008/6-16, ОСОБА_6 та зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетрвоській області повторно розглянути клопотання від 26.07.16р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та прийняти відповідне рішення щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
В обґрунтування позивних вимог позивачі зазначили, що вони звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із клопотаннями та необхідними документами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Любимівської сільської ради, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області. Листами від 09 вересня 2016 року № К-6839/0-4004/6-16, № К-6860/0-4005/6-16, № К-6855/0-4006/6-16, №К-7187/0-4017/6-16, №Ч-7190/0-4018/6-16, №Р-6869/0-4019/6-16, №Р- 7184/0-4007/6-16, № М-6865/0-4008/6-16, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відмовило позивачам у надані дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення запланованих земельних ділянок. Підставою для прийняття такого рішення відповідачем зазначено, що земельні ділянки на які претендують позивачі, відносяться до земель , які зарезервовані для передачі учасникам АТО. Позивачі вважають, що рішення Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, оформлені листами від 09 вересня 2016 року та від 10 вересня 2016 р., є протиправним та прийняті з порушенням норм чинного законодавства України.
Позивачі, в судове засідання не зявились, подали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просили задовольнити.
Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, з підстав викладених в письмових запереченнях на позов, зазначив що неможливість на даний час отримати позивачами вказані земельні ділянки, обумовлена тим, що у зв'язку з резервуванням земельних ділянок для учасників антитерористичної операції, відповідно до вимог Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 р. та розпорядження Кабінету Міністрів України "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками" від 19.08.2015 р. та відповідно до письмової інформації Управління Держгеокадастру у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, дана земельна ділянка загальною площею 18га була внесена до «Атласу зарезервованих земель Дніпропетровської області, що передбачається для передачі у приватну власність учасникам АТО» . Включення до даного Атласу відбулось 15.07.16р. що до звернення позивачів до Держгеокадастру з даного питання та до відкриття провадження у справі. Все це на думку відповідача є підставами для відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що 26 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Любимівської сільської ради, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області. До заяви додав копію паспорта, копію ідентифікаційного коду заявника, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.
09 вересня 2016 року Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровьскій області прийняло рішення, яке оформлено листом №К-6839/0-4004/6-16, щодо утримання від надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, в звязку з тим, що земельна ділянка, яка планується ОСОБА_1 для відведення, відноситься до земель які зареєстровані для передачі учасникам АТО.
26 липня 2016р. ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. До заяви додав копію паспорта, копію ідентифікаційного коду заявника, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.
Листом від 09.09.16р. № К-6860/0-4005/6-16 повідомив ОСОБА_2, що в результаті розгляду наданих матеріалів встановлено, що земельна ділянка, яка планується ОСОБА_2 для відведення, відноситься до земель які зареєстровані для передачі учасникам АТО.
Також, 26 липня 2016 р. ОСОБА_3 звернулась до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. До заяви додала копію паспорта, копію ідентифікаційного коду заявника, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.
09.09.16р. Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області листом №К6855/0-4006/6-16 на зазначене вище клопотання повідомило ОСОБА_3 про те, що земельна ділянка, яка планується ОСОБА_3 для відведення, відносить до земель, які зарезервовані для передачі учасникам АТО, таким чином утримавшись від надання відповідного дозволу.
26.07.16р. ОСОБА_4 звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. До заяви додала копію паспорта, копію ідентифікаційного коду заявника, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.
Однак, листом від 09.09.16р. № К-7187/0-4017/6-16, відповідачем зазначено, що земельна ділянка, яка планується ОСОБА_3 для відведення, відносить до земель, які зарезервовані для передачі учасникам АТО, таким чином утримавшись від надання відповідного дозволу.
Також, 26.07.16р. ОСОБА_5, звернувся з аналогічним клопотанням до відповідача для надання останнім дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області.
Відповідач, Листом від 09.09.16р. №Ч-7190/0-4018/6-16 також повідомило ОСОБА_5, що земельна ділянка, яка планується ним для відведення, відноситься до земель які зарезервовані для передачі учасникам АТО.
На звернення ОСОБА_6 від 26.07.16р., ОСОБА_7 від 26.07.16р., ОСОБА_8 від 26.07.16р., ОСОБА_9 від 26.07.16р. Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області листами від 09.09.16р. №Р-6869/0-4019/6-16 на імя ОСОБА_7, №Р-7184/0-4007/6-16 на імя ОСОБА_8, №М-6865/0-4008/6-16 на ім'я ОСОБА_9 та від 10.10.16р. №Ч-7342/0-4925/6-16 на імя ОСОБА_6, також повідомила зазначеним позивачам, що земельна ділянка, яка планується ними для відведення, відносить до земель, які зарезервовані для передачі учасникам АТО, таким чином утримавшись від надання відповідного дозволу.
Позивачі не погоджуючись з рішеннями Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, які оформлені листами щодо відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, через те, що заплановані земельні ділянки внесені до «Атласу зарезервованих земель Дніпропетровської області, що передбачається для передачі у приватну власність учасникам АТО», у зв'язку з чим звернулися до суду.
Оскаржувані рішення, оформлені листами перевіряються судом на відповідність критеріям, визначеним у частині третій статті 2 КАС України, що певною мірою відображає принципи адміністративної процедури, якої повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владні суб'єкти.
Зокрема, чи оскаржуване рішення прийняте суб'єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в межах своєї компетенції, не виходячи за межі прав та обов'язків, встановлених законами; обґрунтовано; добросовісно. Так, прийняття рішення обґрунтовано зобов'язує суб'єкта владних повноважень врахувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації, уникаючи висновків, що базуються на припущеннях. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
При вирішенні справи та прийнятті постанови суд враховує наступні обставини та застосовує такі положення чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.
Згідно з частиною першою статті 3 Земельного кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлено статтею 118 Земельного кодексу України.
Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_10 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_10 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Приписами частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_10 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_10 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.
Частиною четвертою статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Враховуючи системний аналіз вищезазначених норм, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що за результатами розгляду заяв (клопотань) позивачів про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, відповідач має прийняти одне з таких рішень: або наказ про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, або рішення про відмову у наданні відповідного дозволу із зазначенням конкретних причин відмови, які передбачені частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України
З матеріалів справи встановлено, що 26 липня 2016 року позивачі звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із клопотаннями та необхідними доданими до них документами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, орієнтовною площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Любимівської сільської ради, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області.
Заявлений позивачами розмір земельної ділянки - 2,0 га, відповідає нормі, передбаченій Земельним кодексом України; подані документи за змістом та кількістю відповідають переліку, наведеному у статті 118 Земельного кодексу України.
Однак, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області прийняло рішення, оформлені листами від 09.09.16р. та листом від 10.10.16р., щодо утримання від надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення вищезгаданої земельної ділянки.
Підстава для прийняття рішень про відмову в наданні дозволу позивачам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як видно з їх змісту, слугувало те, що землі які планувалися позивачами для відведення, відносяться до земель, які зарезервовані для передачі учасникам АТО.
Зазначені мотиви Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у відмові в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, судом не можуть бути визнані правомірними, оскільки не містять обґрунтованих причин, які чітко передбачені частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України.
Посилання відповідача на те, що земельний масив, на якому позивачі бажають отримати земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, зарезервований для подальшого виділення земельних ділянок учасникам антитерористичної операції, які повинні першочергового забезпечені земельними ділянками, є безпідставними і не містять належного фактичного і юридичного обґрунтування для утримання відповідачем від надання дозволу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення вищезгаданої земельної ділянки або для відмови у задоволенні заяви (клопотання) про надання відповідного дозволу.
Законодавство України, яке регулює спірні правовідносини, не передбачає першочергове право учасників АТО на надання їм у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства порівняно з іншою категорію громадян. Надання таким громадянам земельних ділянок даної категорії земель здійснюється у загальному порядку, передбаченому статтею 118 Земельного кодексу України. Жодний нормативний акт не вводить будь-яких обмежень у даному питанні відносно іншої категорії громадян, які не мають статусу учасника АТО, у тому числі обмежувати ці права у той спосіб і з тих підстав, як це здійснено відповідачем у оскаржених лисах-відповідях про утримання у надані дозволу на розробку проекту землеустрою.
Суд зауважує, що приписами частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Однак, відповідач оскарженими рішеннями ні не надав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ні не надав мотивовану відмову у його наданні.
Суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, а рішення приймати обґрунтовано. У спірному випадку у відповідача були відсутні правові підстави для утримання від надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або наданні мотивованої відмови у його наданні.
Відповідно до статей 4, 5 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель; земельне законодавство базується на принципі забезпечення гарантій прав на землю.
Суд звертає увагу, що органи державної влади не можуть безпідставно приймати рішення, що пов'язані з обмеженням реалізації певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, відстрочувати термін реалізації права на земельні ділянки сільськогосподарського призначення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами державної влади і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з конституційним принципом, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3 Конституції України).
Таким чином, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, які оформлені листами від 09.09.16р. № К-6839/0-4004/6-16, № К-6860/0-4005/6-16, № К-6855/0-4006/6-16, №К-7187/0-4017/6-16, №Ч-7190/0-4018/6-16, №Р-6869/0-4019/6-16, №Р- 7184/0-4007/6-16, № М-6865/0-4008/6-16 та від 10.09.16р. №Ч-7342/0-4925/6-16 не відповідають критеріям правомірності рішення суб'єкта владних повноважень в контексті статті 2 КАС України, відповідачем допущено порушення прав, свобод та інтересів позивачів та не доведено правомірності рішення утриматись від надання дозволу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Любимівської сільської ради, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов в частині визнання вказаних вище рішень, оформлених листами слід задовольнити.
При цьому, суд звертає увагу, що зі змісту листів Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 09 вересня 2016 року від 09.09.16р. № К-6839/0-4004/6-16, № К-6860/0-4005/6-16, № К-6855/0-4006/6-16, №К-7187/0-4017/6-16, №Ч-7190/0-4018/6-16, №Р-6869/0-4019/6-16, №Р- 7184/0-4007/6-16, № М-6865/0-4008/6-16 та від 10.09.16р. №Ч-7342/0-4925/6-16 щодо утримання від надання дозволу позивачам на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, встановлено, що фактично заяви (клопотання) позивачів по суті не розглядалися, мотивованої відповіді з питання, викладеного заявниками у клопотаннях, відповідачем надано не було.
Оскільки відповідачем не досліджувався пакет документів, поданих ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 2,0 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Любимівської сільської ради, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, та рішення на підставі цих документів у порядку, визначеному законом, не приймалось, тому відповідач зобов'язаний повторно розглянути вищезазначену заяву з доданими до неї документами та прийняти рішення у відповідності до діючого законодавства. Отже, позовна вимога про зобов'язання Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області розглянути повторно клопотання від 26.07.16р. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність підлягає також до задоволення.
Щодо позовних вимог в частині зобов'язання Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області прийняти відповідне рішення про надання дозволу позивачам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, то суд вважає за необхідне значити наступне.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність встановленим частиною третьою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Відповідно до частини другої статті 162 КАС України адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо зобов'язання відповідача прийняти будь-яке рішення, а тому не може підміняти інший орган державної влади і перебирати на себе повноваження з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Вирішення питань, пов'язаних із наданням дозволу на розробку проекту землеустрою, є виключною компетенцією відповідного територіального органу Держгеокадастру, яким в даному випадку є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо зобов'язання Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області прийняти рішення про надання дозволу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 щодо розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства не підлягають.
Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (частина третя статті 94 КАС України).
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 сплачено судовий збір при поданні позовної заяви до Дніпропетровського окружного адміністративного суду в розмірі 551,20 грн. згідно з квитанціями від 04 жовтня 2016 року.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сума судового збору у розмір 367,47 грн.
Керуючись статтями 2, 11, 71, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання противоправними рішення та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, оформлене листом від 09.09.16р. № К-6839/0-4004/6-16, ОСОБА_2 викладену в листі від 09.09.16р. № К-6860/0-4005/6-16, ОСОБА_3 викладену в листі від 09.09.15р., № К-6855/0-4006/6-16, ОСОБА_4 викладене в листі від 09.09.16р. №К-7187/0-4017/6-16, ОСОБА_5 викладене в листі від 09.09.16р. №Ч-7190/0-4018/6-16, ОСОБА_7 викладену в листі від 09.09.16р. №Р-6869/0-4019/6-16, ОСОБА_8 викладене в листі від 09.09.16р., №Р- 7184/0-4007/6-16, ОСОБА_9 викладене в листі від 09.09.16р. № М-6865/0-4008/6-16, ОСОБА_6, щодо не надання дозволу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства на території Любимівської сільської ради Дніпропетровському району Дніпропетровської області.
Зобов'язати Головне Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повторно розглянути клопотання від 26.07.16р. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства на території Любимівської сільської ради Дніпропетровському району Дніпропетровської області.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Присудити понесені ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 судові витрати у розмірі 367,47 грн. (кожному) за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 08.11.2016 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_13 ОСОБА_13 ОСОБА_14