Справа № 365/798/16-а
Суддя: Денисенко Н. О.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 365/798/16-а
Номер провадження: 2-а/365/46/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

22.12.2016 смт. Згурівка Київської області

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді ДЕНИСЕНКО Н.О.

за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Яготинського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

30 листопада 2016 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває на обліку у відповідача з 7 березня 2003 року. З 1 квітня 2005 року вона перейшла на пенсію державного службовця згідно зі ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ в редакції (далі - Закон № 3723-XII), що діяла на час призначення пенсії. На той момент ії страховий стаж позивача становив 32 роки 2 місяці 6 днів, з яких, 10 років 0 місяців 6 днів на посадах, віднесених до посад державних службовців. Пенсія державного службовця була призначена їй у розмірі 80 % згідно з довідками про зарплату, так як вона працювала на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу податкового аудиту та наявним стажем роботи на державній службі. Після призначення пенсії вона продовжувала працювати на державній службі та станом на дату звільнення 6 вересня 2007 року мала стаж роботи на державній службі 12 років 5 місяців 12 днів. Їй проводили перерахунки пенсії: з 01.04.2006 та з 01.05.2007 - як пенсіонеру, який продовжує працювати; з 01.02.2008 виходячи із сум заробітної плати, що одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При перерахунку пенсії не було враховано 2 роки 5 місяців стажу роботи на державній службі і не змінено відсотки з 80% на 82%, тому позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй у проведенні перерахунку та виплати пенсії як державному службовцю в розмірі 82% від суми заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії з 1 листопада 2016 року, зобовязати відповідача здійснити їй перерахунок та виплату пенсії у розмірі 82% заробітної плати працюючого державного службовця головного державного податкового ревізора-інспектора, виходячи з посадового окладу та інших складових її заробітної плати та виплатити недоотриману частину пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат з 1 листопада 2016 року.

У своїх письмових запереченнях проти позову відповідач посилається на те, що позивач перебуває на обліку в Управлінні та з 01.04.2005 отримує пенсію за віком згідно із Законом № 3723-XII в розмірі 80% від суми заробітної плати. З 01.04.2006 та з 01.05.2007 позивачу проведено перерахунки пенсії як пенсіонеру, який продовжує працювати, з 01.02.2008 виходячи із сум заробітної плати, що одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунки пенсії державного службовця при звільненні із займаної посади проводились за умови подання пенсіонером довідок про заробітну плату відповідно до п. 1 та п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 865 та відповідної заяви на перерахунок. Відповідно до змін у чинному законодавстві ст. 37-1 Закону № 3723-XII, якою було визначено порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям, втратила чинність з 1 червня 2015 року. Порядок проведення перерахунку пенсій у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям було визначено п. 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865, який постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 виключено. Таким чином, перерахунки пенсій державних службовців на даний час чинним законодавством не передбачено.

В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, представник відповідача позов не визнала повністю.

В судовому засіданні позивач надала пояснення, які повністю відтворюють зміст позовної заяви. Крім того, зазначила, що на момент звільнення з роботи 06.09.2007 вона відпрацювала понад два роки після призначення пенсії та набула додатковий стаж державної служби 2 роки 5 місяців 5 днів. Проте відповідач не розяснив їй право на перерахунок пенсії при звільненні, зокрема необхідності подання заяви про перерахунок, довідок про стаж та заробітну плату за 24 місяці перед звільненням. Як на підставу такого перерахунку посилається на положення ст. 37 Закону № 3723-XII в редакції, чинній на момент виникнення права на перерахунок пенсії, якою передбачалося, що за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

В судовому засіданні представник відповідача надала пояснення, які повністю відтворюють зміст письмових заперечень відповідача та доповнила, що перерахунок пенсії може бути проведено лише за заявою пенсіонера. При звільненні позивач не звернулась за перерахунком пенсії у звязку зі зміною стажу та заробітної плати, на її думку, тому, що заробітна плата за 24 місяці, яку повинна була надати позивач, була меншою за ту, з якої позивачу вже була призначена пенсія. Перерахунки пенсії у звязку зі зміною стажу в інших випадках чинним законодавством не передбачались. Права позивача не були звужені у розумінні ст. 22 Конституції України, оскільки розмір її пенсії не було зменшено.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що з 1995 року знає позивача, яка працювала у податковій інспекції Згурівського району та до 2007 року проводила перевірки як працівник інспекції на підприємствах, де вона працювала.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що з 1999 року знає позивача, яка працювала у податковій інспекції Згурівського району та до 2003 року проводила перевірки як працівник інспекції на підприємстві, де він працював. Впродовж 2003-2007 років він працював разом із останньою.

Керуючись принципами верховенства права та законності та, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні в судовому засіданні доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов висновку.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини, а саме, що позивач перебуває на обліку в Яготинському обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України Київської області, яке було утворено внаслідок злиття Управління Пенсійного фонду України в Яготинському районі Київської області та Управління Пенсійного фонду України в Згурівському районі Київської області (а.с.83), отримує пенсію державного службовця з 01.04.2005 відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII в розмірі 80% від суми заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Тобто право позивача на призначення та отримання пенсії як державному службовцю гарантується Закону № 3723-XII, в редакції, що діяла станом на 01.04.2005.

З 06.09.2007 позивач не працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії за Законом № 3723-XII.

Відповідач відмовив позивачу в перерахунку пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та на підставі Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015, який набрав чинності з 01.05.2016 та у статті 50 якого змінено механізм визначення заробітної плати державних службовців.

У цьому випадку має місце спір фізичної особи (пенсіонера) із суб'єктом владних повноважень (управлінням Пенсійного фонду України) щодо оскарження його рішення про відмову у перерахунку пенсії (а.с.6-7 відмова).

Із копії пенсійної справи позивача вбачається, що позивачу проводились перерахунки пенсії з 01.04.2006 та з 01.05.2007 як пенсіонеру, який продовжує працювати, з 01.02.2008 виходячи із сум заробітної плати, що одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При проведенні перерахунків відповідачем не було враховано збільшення стажу державної служби (а.с.80-81).

Відповідно до п. 1 та п. 3 та постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 (в редакції, що була чинна на час виникнення правовідносин) вбачається, що перерахунок пенсії державного службовця при звільненні із займаної посади проводився в разі подання пенсіонером довідок про заробітну плату за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією та відповідної заяви на такий перерахунок, якщо розмір пенсійної виплати після обрахунку збільшувався.

Згідно зі ст. 37 Закону № 3723-XII, в редакції, що була чинною на момент звільнення позивача з посади головного державного податкового ревізора-інспектора сектору аудиту юридичних осіб Згурівського відділення Яготинської МДПІ, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Цим Законом не передбачено порядку здійснення перерахунку пенсії у звязку з набуттям пенсіонером стажу державної служби понад 10 років після призначення відповідної пенсії.

З аналізу постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 вбачається, що ця постанова регулювала питання перерахунку пенсії у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям, право на який передбачалося ст. 37-1 «Про державну службу» в редакції, чинній на той час. Ця постанова не регулювала перерахунку пенсії у звязку зі збільшенням стажу державної служби.

Пенсійне забезпечення державних службовців на той час регулювалось чинним пенсійним законодавством України, в тому числі Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) з урахуванням особливостей, встановлених Законом № 3723-XII.

Відповідно до ст. 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч.ч. 4 та 5 ст. 45 Закону № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Порядок призначення та перерахунку пенсій визначені у постанові Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Окремого порядку здійснення перерахунку пенсії державного службовця у звязку зі збільшенням стажу державної служби не встановлено, тому вбачається, що дія цієї постанови поширюється і на питання призначення та перерахунку пенсії державних службовців.

Відповідно до п. 14 цієї постанови в редакції, чинній на той час, до заяви про перерахунок пенсії, зокрема у зв'язку з урахуванням страхового стажу та заробітної плати після призначення пенсії, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами "б","в","ґ" пункту 7, пунктом 13, зокрема документи про стаж, довідка про зарплату та інші необхідні документи.

Тобто, відповідно до чинного на той час пенсійного законодавства передбачалось право особи на перерахунок пенсії, а не обовязок органів пенсійного фонду здійснити такий перерахунок. Особа здійснювала своє право шляхом звернення до відповідного органу пенсійного фонду з відповідною заявою та необхідним пакетом документів.

Відповідно до п. 5 цієї постанови днем звернення за перерахунком пенсії, вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Згідно з п. 6. цієї постанови особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного фонду за іншими законами, пенсія призначається з дня звернення з урахуванням пункту 5 цього Порядку.

Позивач у своєму зверненні до відповідача від 28.09.2016 стверджує, що після звільнення з посади державного службовця 06.09.2007 вона надала довідку до пенсійної справи, видану Яготинською МДПІ Київської області за № 1288/10/050 від 15.11.2007 на її імя, в якій зазначено, що вона працювала в в Згурівському відділенні Яготинської МДПІ на посаді головного державного податкового ревізора сектору аудиту юридичних осіб і була звільнена із займаної посади 06.09.2007 на підставі ст. 38 КЗпП України у звязку з виходом на пенсію. Станом на 06.09.2007 стаж державної служби склав 12 років 5 місяців 11 днів.

Проте позивач не довела, що зверталася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у звязку зі збільшенням стажу державної служби та надавала необхідний пакет документів. Фактично позивач звернулася за перерахунком 28.09.2016 (а.с.25 заява).

На дату звернення позивача до відповідача про збільшення пенсії на 2% заробітку на підставі ст. 37 Закону № 3723-XII в редакції, чинній станом на дату звільнення позивача з державної служби (06.09.2007), а саме, на 28.09.2016, законодавство змінилось, Закон № 3723-XII втратив чинність на підставі Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016 та яким не передбачено спеціальний порядок пенсійного забезпечення державних службовців та відповідно збільшення відсоткового нарахування за стаж державної служби понад 10 років.

З огляду на вищезазначене, вбачається, що у позивача на момент звернення до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії як державному службовцю не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі поданих нею документів, а відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд відзначає, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яка була їй нарахована з 01.04.2005 та перерахована станом на 01.02.2008, та не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 та ч. 1 ст. 58 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони покращують становище особи.

При розв'язанні спірних правовідносин суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014, у якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_5 України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 статті 2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що необхідно відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю, так як в судовому засіданні не доведено, що відмова відповідача у перерахунку пенсії позивача є протиправною, оскільки вона винесена уповноваженою особою, з дотриманням норм чинного законодавства, з урахуванням обставин справи, та не вбачається правових підстав для перерахунку пенсії позивача на підставі Закону № 3723-ХІІ.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 22, 58 Конституції України, Законом України «Про державну службу», ст.ст. 2, 8, 9, 10, 11, 12, 17, 18, 69, 71, 86, 94, 99, 159, 160, 162, 167 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Яготинського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського адміністративного апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі.

Повний текст постанови складено 23 грудня 2016 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ Н.О.ДЕНИСЕНКО