Справа № 810/1933/16
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року 810/1933/16

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Лиска І.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Начальника ОСОБА_2 відділу поліції ГУ НП в Київській області, третя особа: Начальник сектору реагування патрульної поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3, про визнання бездіяльності неправомірною,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Начальника ОСОБА_2 відділу поліції ГУ НП в Київській області, третя особа: Начальник сектору реагування патрульної поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3, про визнання неправомірною бездіяльність начальника ОСОБА_2 відділу поліції ГУ НП в Київській області, яка виявилася у ненаданні повної та обргунтованої відповіді на заяву про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від 05.04.2016 щодо наявності чи відсутності в діях громадянки ОСОБА_4 порушення п.1.3, 11.1, 11.2 Правил дорожнього руху та наявності чи відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення ( з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог).

У обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновок відповідача є протиправним, а лист-відповідь бездіяльністю, оскільки позивачу не надано повної відповіді на заяву про адміністративне правопорушення. Зазначає, що висновок по формі складений з порушенням вимог нормативно-правових актів, а саме в ньому не зазначена дата його складання.

15.11.2016 позивач подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надіслав до суду письмові заперечення проти позову. В обґрунтування заперечень зазначив, що на заяву позивача від 05.04.2016 відповідачем надано відповідь після проведення службової перевірки. В подальшому позивач повторно подала заяву та скаргу за результатами яких відповідачем надано вмотивовану відповідь. Таким чином відповідач вважає, що з матеріалів справи та доданих до неї документів не вбачається факт бездіяльності у ненадані повної та необґрунтованої відповіді на звернення позивача. У задоволенні позову просив відмовити.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, жодних заяв чи клопотань до суду не надала.

З таких підстав, враховуючи ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 122 КАС України, суд вважає за можливе розглянути спір по суті в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

05.04.2016 ОСОБА_1 подано до ОСОБА_2 відділу поліції ГУНП в Київській області заяву про адміністративне правопорушення. В якій позивач просив провести службове розслідування щодо обставин оформлення адміністративних матеріалів ДТП яке сталося 21.03.2016 приблизно о 08:00 ранку на перехресті а/д Київ-Ковель 22 км +90 м та вул. Ірпінська сталося ДТП за участю автомобіля Great Wall HAVAL (номерний знак НОМЕР_1) водій та власник ОСОБА_1 та автомобіля Nissan Qashqai (номерний знак НОМЕР_2) під керуванням водія ОСОБА_4 (м. Буча, вул. Нове шосе 11), власник автомобіля МПП Фірма «Ерідон» та яке оформлював ст. інспектор Ірпінського відділу поліції капітан поліції ОСОБА_5, який проігнорував грубе порушення ПДР щодо рядності руху з боку водія автомобіля Nissan Qashqai (номерний знак НОМЕР_2) під керуванням водія ОСОБА_4 та не притягнув її до адміністративної відповідальності. На підставі проведеного службового розслідування та наявних матеріалів він мав скласти протокол про адміністративне правопорушення з боку водія автомобіля Nissan Qashqai (номерний знак НОМЕР_2) під керуванням водія ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП та передати адміністративні матеріали до суду з метою притягнення останньої до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. Також просила про вжиті заходи повідомити позивача письмово. До заяви позивачем надано відповідні підтверджуючі документи.

05.05.2016 відповідачем за підписом Т.в.о. начальника ОСОБА_6 надано відповідь №к-372 ТА к-481, в якій повідомлено, що було проведено службову перевірку правомірності дій інспектора Ірпінського відділу поліції ГУ НП у Київській області капітана поліції ОСОБА_5, щодо обставин оформлення дорожньо-транспортної пригоди. В ході перевірки було встановлено, що в діях інспектора Куліша С.А. під час оформлення адміністративних матеріалів дорожньо-транспортної пригоди будь яких неправомірних дій не виявлено. Відповідно до постанови Ірпінського міського суду №367/2702/16-п від 12.04.2016 ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. До відповіді було додано висновок службової перевірки за фактом надходження заяви ОСОБА_1, щодо обставин оформлення дорожньо-транспортної пригоди працівниками ОСОБА_2 При дослідженні даного висновку судом встановлено, що він не містить ні дати складання його, а також ні дати затвердження, а також у відповіді не міститься порядок та строки оскарження вказаної відповіді.

Крім того, суд зазначає, що позивачем 13.06.2016 начальнику ОСОБА_2 ГУ НП в Київській області надіслано повторно скаргу та 20.06.2016 за №К-678 надано відповідь в якій зазначено про встановлення порушень капітаном поліції ОСОБА_5 щодо не складання адміністративного протоколу на іншого учасника ДТП, майором поліції ОСОБА_3 щодо неналежного розгляду заяви від 05.04.2016 та розяснено порядок оскарження цієї відповіді.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 12.04.2016, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 грн. Постановою апеляційного суду Київської області від 30.05.2016, постанову Ірпінського міського суду Київської області від 12.04.2016 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасовано, а провадження по справі щодо неї закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Дана постанова набрала законної сили.

Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Конституційний принцип участі громадян в управлінні державними та громадськими справами знаходить свою реалізацію і в такій важливій формі, як звернення громадян. Конституція України гарантує громадянам право направляти як індивідуальні, так і колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади чи органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб.

Частиною другою статті 34 Конституції України встановлено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення та забезпечення права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Забезпечення права громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення, визначає Закон України «Про звернення громадян» від 17.11.2011 року N 4054-VI.

Відповідно до частин 1, 3 статті 3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Згідно з частини 1 статті 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Частиною 3 статті 15 зазначеного Закону відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Згідно з частиною 4 статті 15 зазначеного Закону рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення

Приписами статті 18 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: - особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; - знайомитися з матеріалами перевірки; - подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; - бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; - користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; - одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; - висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; - вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Відповідно до статті 19 цього закону зазначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не відміняє вимоги частини дев'ятої цієї статті.

В ході розгляду справи судом встановлено, що після отримання заяви позивача від 05.04.2016 відповідачем було перевірено викладені в ній факти та проведено службову перевірку за результатами якої було надано відповідь в якій зазначено, що проведеною службовою перевіркою правомірності дій інспектора Ірпінського відділу поліції ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5, щодо обставин оформлення дорожньо-транспортної пригоди встановлено, що в діях інспектора Куліша С.А. під час оформлення адміністративних матеріалів дорожньо-транспортної пригоди будь яких неправомірних дій не виявлено. Відповідно до постанови Ірпінського міського суду №367/2702/16-п від 12.04.2016 ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. До відповіді було додано висновок службової перевірки за фактом надходження заяви ОСОБА_1, щодо обставин оформлення дорожньо-транспортної пригоди працівниками ОСОБА_2

При дослідженні цієї відповіді судом встановлено, що вона не містить порядок та строки оскарження, не містить також відповідь щодо не притягнення до адміністративної відповідальності громадянки ОСОБА_4 за порушення правил дорожнього руху. При цьому відповідачем навіть не вказано чи мало місце з боку громадянки ОСОБА_4 порушення п.11.1 та 11.2 Правил дорожнього руху щодо дотримання рядності руху.

Суд зазначає, що відповідач мав у своєму розпорядженні запитувану інформацію і зобов'язаний був її надати на заяву позивача в тому обсязі, який відповідав встановленим обмеженням, але не надав такої інформації.

Суд дійшов висновку, що надана у відповіді на заяву інформація є неповною та вважає, що в ній має бути зазначено відповіді на задані запитання позивача, а також порядок та строки оскарження цієї відповіді.

Що стосується посилання відповідача на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 12.04.2016 суд зазначає таке.

Постановою апеляційного суду Київської області від 30.05.2016, постанову Ірпінського міського суду Київської області від 12.04.2016 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасовано, а провадження по справі щодо неї закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Дана постанова набрала законної сили.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, позивач не є винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, оскільки відсутні в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 4 статті 15 Закону України "Про звернення громадян" рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. Законом не визначено обовязкової форми та наповнення змісту. Заявнику не було відмовлено у розгляді звернення та його звернення не було залишено без розгляду.

При цьому суд звертає уваги, що відповідачем в відповіді на заяву позивача не було розяснено порядок оскарження прийнятого рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем надано не об'єктивну та не повну відповідь на заяву позивача, як то передбачено Законом України "Про звернення громадян".

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу положень статті 11, 71 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Водночас, відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду належних, достатніх та допустимих доказів в обґрунтування правомірності своїх дій при вирішенні заяви позивача.

З урахуванням вищевикладених обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд вважає, що вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та фактичних обставинах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника ОСОБА_2 відділу поліції ГУ НП в Київській області, яка виявилася у ненаданні повної та обргунтованої відповіді на заяву про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від 05.04.2016 щодо наявності чи відсутності в діях громадянки ОСОБА_4 порушення п.1.3, 11.1, 11.2 Правил дорожнього руху та наявності чи відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня) 20 коп. на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень начальника ОСОБА_2 відділу поліції ГУ НП в Київській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лиска І.Г.