Справа № 826/2635/16
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 грудня 2016 року № 826/2635/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шулежка В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, за участю третіх осіб - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Віана ЛТД» про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (надалі - ПАТ «Укрсоцбанк», позивач) до відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні (надалі - ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні, відповідач), за участю третіх осіб - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Віана ЛТД» (надалі також треті особи) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні Ісаєвої Є.А. від 16.12.2015 року про повернення виконавчого документа (ВП №46295400) з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 27.07.2012р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., зареєстрованого в реєстрі за №1311, про звернення стягнення на об'єкти нерухомості, що належать на праві власності боржникам ТОВ «Фірма «Віана ЛТД», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, для задоволення вимог стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 847 699, 65 грн. та витрат на вчинення виконавчого напису у сумі 8 478,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві без наявності на те підстав.

Позивач зазначає, що предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору є майно, що належить різним окремим боржникам, місцезнаходження майна, на яке має бути звернене стягнення відомо, а відтак повернення виконавчого документа на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону - невстановлення місцезнаходження боржника - юридичної особи, неправомірно позбавляє стягувача можливості задовольнити його вимоги за рахунок майна інших боржників - фізичних осіб.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Відповідач явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, письмових заперечень та копії матеріалів, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії, допущенні бездіяльності, з приводу яких подано позов, суду не надав.

Представники третіх осіб у судове засідання не прибули, будь-яких пояснень з приводу заявлених позовних вимог суду не надали.

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог ст.128 КАС України, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали судом встановлено наступне.

На виконанні у ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №1311, виданого 27.07.2012р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. про звернення стягнення на наступне майно:

квартира чотирикімнатна, АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1;

будинок, житловий номер АДРЕСА_2, до складу якого входять: житловий будинок (літ. А), загальною площею 56,5 кв.м., житловою площею 39,7 кв.м., літня кухня (літ. Г), туалет (літ. Д), водопровід (1), хвіртка (2), огорожа (3). разом з земельною ділянкою, площею 0,0345 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4, що належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Баку, РНОКПП НОМЕР_2, проживає за адресою: АДРЕСА_2;

квартира двокімнатна, АДРЕСА_3, належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Херсоні, РНОКПП НОМЕР_3, проживає за адресою: АДРЕСА_3;

нежитлова будівля, склад, будинок номер 103-в, розташований по вулиці П.Комуни в місті Скадовськ Херсонської області, до складу якого входять: склад (літ. В), загальною площею 252,9 кв.м., що належить ТОВ «Фірма «Віана ЛТД» (), місцезнаходження: пр. Текстильників, буд. 6, м. Херсон, 73000, рахунок 2215 в ПАТ «Укрсоцбанк».

Відповідно до вказаного виконавчого напису задоволенню за рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного нерухомого майна підлягають вимоги стягувача ПАТ «УКРСОЦБАНК» в сумі 847 699,65 грн. та витрати на вчинення виконавчого напису у сумі 8 478,00 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні Ісаєвої Є.А. від 16.12.2015р. повернуто виконавчий документ стягувачеві на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку із неможливістю з'ясування місцезнаходження боржника.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, що була чинна на час виникнення спірних правовідносин, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно положень ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, для забезпечення виконання виконавчого документа державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки. Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Відповідно до п. 1 та п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Норми ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» містить вичерпний перелік підстав повернення виконавчого документа стягувачу.

Зокрема, як вбачається з оскаржуваної постанови, виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 47 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт.

Окрім того, відповідно до абз. 2 п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р. у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, рганізацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

В той же час, не дивлячись на зазначені приписи чинного законодавства, відповідач не надав суду будь-яких доказів щодо складання акту, який є обов'язковим відповідно до ч. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Відсутні у справі також будь-які докази вчинення державним виконавцем будь-яких дій, зазначених в Інструкції для встановлення місцезнаходження боржника - юридичної особи, зокрема, направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України тощо.

Зокрема, для встановлення фактичних обставин справи, ухвалою суду про відкриття провадження від 12.03.2016р. відповідача зобов'язано надати суду належним чином завірені копії всіх матеріалів, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, з приводу якого подано позов.

Окрім того, у зв'язку з невиконанням вимог ухвали суду, судом направлено на адресу відповідача судовий запит від 25.04.2016р.

Проте, станом на час розгляду справи по суті і винесення рішення, вимоги ухвали суду відповідачем не виконано, будь-яких документів, а також письмових заперечень або пояснень з привод заявлених позовних вимог суду не надано.

Доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до частин першої та четвертої статті 70 цього Кодексу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Окрім того, відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку суд зазначає, що відповідачем, в порядку виконання обов'язку, визначеного ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність підстав для винесення оскаржуваної постанови, а отже, суд приходить до висновку про протиправність винесення оскаржуваної постанови і наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні Ісаєвої Є.А. від 16.12.2015 року про повернення виконавчого документа (ВП №46295400) з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 27.07.2012р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., зареєстрованого в реєстрі за №1311, про звернення стягнення на об'єкти нерухомості, що належать на праві власності боржникам ТОВ «Фірма «Віана ЛТД», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, для задоволення вимог стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 847 699, 65 грн. та витрат на вчинення виконавчого напису у сумі 8 478,00 грн.

Стягнути на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» () понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко