Справа № 281/393/16-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нечуй Б.П.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА
іменем України
"20" грудня 2016 р. Справа № 281/393/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Охрімчук І.Г.
суддів: Жизневської А.В.
Котік Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Нероди І.В.,
сторін та їх представників:
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Лугинського районного суду Житомирської області від "01" листопада 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:
В серпні 2016р. ОСОБА_1 звернувся до Лугинського районного суду Житомирської області з позовом про:
- визнання протиправними дій Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови йому у призначенні пенсії за віком, згідно з вимогами ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- зобов`язання відповідача призначити йому пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог ст.. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 30 травня 2016 року.
Постановою Лугинського районного суду Житомирської області від 01.11.2016р. в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмолено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить постанову суду від 01.11.2016р. скасувати з підстав, наведених у скарзі, та прийняти нове рішення про задоволення позову. Скаржник, посилаючись на Порядок подання та оформлення документів для призначення пенсій, вважає, що підставою для призначення пенсії є посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та первинні документи, в яких зазначено період роботи чи проживання в населеному пункті , що віднесений до зони посиленого радіоекологічного контролю. Належність позивача до особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи 3 категорії ніким не оспорюється, посвідчення є чинним. Відтак, на його думку, він має право на користування пільгами встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на наступне.
Судом встановлено, що позивач на початку травня 2016 року звернувся до Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії, із зниженням пенсійного віку на підставі п.2 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Листом №380/02 -02 від 14 травня 2016 року Овруцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовило позивачу в призначенні пенсії, передбаченої ч.2 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зниженням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", через відсутність необхідного для призначення пенсії періоду проживання в зоні гарантованого добровільного відселення.
Наведені обставини слугували підставою звернення ОСОБА_1 з позовом до суду.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач з 26 квітня 1986 року по 31 серпня 1990 року; з 14 травня 2002 року по 14 травня 2004 року був зареєстрований та проживав в с.Красностав Лугинського району Житомирської області.
З 14 травня 2004 року по даний час позивач зареєстрований та проживає в с.Літки Лугинського району Житомирської області, що підтверджується відповідно довідкою від 21.06.2016 року №273, виданою Красноставською сільською радою Лугинського району Житомирської області, та довідкою від 21.06.2016 року №305, виданою Літківською сільською радою Лугинського району Житомирської області.
Із копії трудової книжки позивача НОМЕР_1 , заповненої 13.07.1978 року вбачається, що позивач 30.09.1985 року по 08.09.1990 року працював в радгоспі «Красноставський» с. Красностав Лугинського району.
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року село Красностав та село Літки Лугинського району Житомирської області віднесені до зони посиленого радіоекологічного контролю.
Копією посвідчення від 17.12.1992 року серія НОМЕР_2 (категорія 3), виданого Полтавською обласною адміністрацією стверджується, що ОСОБА_1 є громадянином, який постійно працював чи працює, або проживав чи проживає у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення у 1986-90 рр.
Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким в позові відмовлено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.
Статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Відповідно до п.2 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема потерпілим від Чорнобильської катастрофи - особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, - але не більше 6 років. Згідно примітки до зазначеної статті початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
За змістом ч.ч. 3, 4 ст.15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регулюються Порядком, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1.
Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року документ, який засвідчує особливий статус особи, є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях №122 від 09.03.1988 року, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування, (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Відповідно до п.п."ґ" п.7 зазначеного Порядку документами, що засвідчують особливий статус особи, є: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії із використанням норм ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи") та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.
Виходячи із вищезазначеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки позивач з 17 грудня 1992 року має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи (Категорія 3), що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_2 , та станом на 1 січня 1993 року він не проживав або не відпрацював у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, а тому він не має права на зниження пенсійного віку на три роки, а в подальшому додатково на зменшення пенсійного віку 1 рік за 2 роки проживання, але не більше 6 років.
Разом із тим, позивач з 30.09.1985 року по 08.09.1990 року проживав і працював в селі Красностав Лугинського району Житомирської області, яке віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю. Однак, станом на 01.01.1993 року він не пропрацював і прожив у зоні посиленого радіологічного контролю той період, який визначений ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Таким чином, досліджуючи докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для призначення пенсії позивачу на умовах п.2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки надані посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування не дають підстави вважати, що позивач на даний час має право на зниження пенсійного віку, враховуючи вік який він має на даний час.
Безпідставними є доводи скарги про те, що у позивача достатньо підстав для надання пенсії за нормами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і без посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» на підставі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в яких встановлено і визначено, що особам, які працювали або прожили на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, на думку суду є безпідставними, так як питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регулюються Порядком, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1. Відтак, згідно вказаного Порядку документ, який засвідчує особливий статус особи, є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях №122 від 09.03.1988 року, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування, (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Підсумовуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем при вирішенні спірного питання враховано всі необхідні обставини, а тому вимога позивача про зобов`язання відповідача призначити йому пенсію зі зменшенням пенсійного віку задоволенню не підлягає.
Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Лугинського районного суду Житомирської області від "01" листопада 2016 р. без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Повний текст cудового рішення виготовлено "22" грудня 2016 р.