Справа № 161/15341/16-а
Суддя: Кирилюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2016-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/993/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2016 р. Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кирилюк В.Ф.,

при секретарі Турук І.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 об?єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, зобовязання провести перерахунок та поновити виплату пенсії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 об?єднаного управління Пенсійного фонду України (далі ОСОБА_2 УПФ) про визнання протиправними дій, зобовязання провести перерахунок та поновити виплату пенсії.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що вона працює на посаді судді Господарського суду Волинської області. З 02.05.2011 року перебуває на обліку в ОСОБА_2 УПФ та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 01.04.2015 року відповідач неправомірно призупинив виплату їй пенсії та на даний час на її звернення відмовляється перерахувати та відновити виплату вказаної пенсії.

З врахуванням наведеного, просить суд, визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо призупинення з 01.06.2015 року їй виплати пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобовязати ОСОБА_2 УПФ відновити з 01.06.2015 року їй виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Додатково вказує, що про неправомірність вищевказаних дій відповідача вона дізналася із судової практики Верховного Суду України від 24.05.2016 року.

Позивач в судове засідання не зявилася по невідомим суду причинам, подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав суду письмові заперечення, в яких позов не визнав з підстав, викладених в письмових запереченнях. Просив в позові відмовити.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявних матеріалах справи.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на даний час працює суддею Господарського суду Волинської області (а.с.12).

Позивач з 02.05.2011 року перебуває на обліку в ОСОБА_2 УПФ як отримувач пенсії за віком.

З 01.04.2015 року призначена позивачу пенсія за віком була призупинена відповідачем на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIIІ (далі - ОСОБА_3 № 213-VIIІ).

05.09.2016 року позивач звернулася до ОСОБА_2 УПФ із заявою про перерахунок та поновлення виплати пенсії за віком.

ОСОБА_2 УПФ від 19.09.2016 року позивачу відмовлено у перерахунку та поновленні виплаті пенсії, посилаючись на набрання чинності Законом № 213-VIIІ, яким було тимчасово, з 1 квітня по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - ОСОБА_3 № 2453-VI), зупинено виплату пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 9 липня 2003 року (далі - ОСОБА_3 № 1058-IV) (а.с.5).

На думку суду, вказана відмова відповідача у поновленні виплаті позивачу пенсії за віком є неправомірною, виходячи з наступного.

1 квітня 2015 року набрав чинності ОСОБА_3 № 213-VIIІ, яким внесено зміни до статті 47 Закону № 1058-IV та визначено, що тимчасово, у період з 1 квітня по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених в тому числі і Законом № 2453-VI, пенсії, призначені відповідно до Закону № 1058-IV, не виплачуються.

Пунктом п'ятим Прикінцевих положень Закону № 213-VIIІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до вищезазначених законів.

ОСОБА_3 № 213-VIIІ не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 2453-VI.

Таким чином з 1 червня 2015 року особи, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, згідно з Законом № 2453-VI, втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного Закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії за віком, призначена відповідно до Закону № 1058-IV.

Саме такий правовий висновок міститься у Постанові Верховного Суду України щодо аналогічних правовідносин від 24 травня 2016 року у справі №333/6710/15а (а.с.7-8). Дана постанова Верховного Суду України згідно вимог ст. 244-2 КАС України є обов?язковою при застосуванні судами норм матеріального права у подібних правовідносинах.

ОСОБА_3, з 01.06.2015 року позивач, як суддя, втратила право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону № 2453-VI, то з зазначеної дати позивачу має бути відновлено виплату пенсії за віком, призначеної їй відповідно до Закону № 1058-IV, через відсутність підстав для припинення її виплати.

Статтею 46 Закону № 1058-IV передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання безпідставно зупинених пенсійних нарахувань з 01 червня 2015 року.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо призупинення виплати позивачу пенсії за віком з 01.06.2015 року та зобовязати відповідача відновити з 01.06.2015 року виплату позивачу пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Доводи відповідача щодо пропуску позивачем передбаченого ст..99 КАС України строку звернення до суду суд вважає безпідставними, виходячи з наступного. За змістом ч.2 ст..99 КАС України строк звернення до суду обчислюється із моменту, коли особа дізналася про порушення свого права. В даному випадку, позивач зазначає, що дізналася про порушення своїх прав із моменту оприлюднення Верховним Судом України свого правового висновку у постанові від 24 травня 2016 року у справі №333/6710/15а (а.с.7-8). З даним позовом до суду позивач звернулася 17.11.2016 року, тобто в межах передбаченого законом шестимісячного строку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Суд приходить до висновку також, що на користь позивача слід стягнути понесені нею витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 94, 159, 160, 162, 163, 167 КАС України, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIIІ, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 9 липня 2003 року, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 об?єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо призупинення з 1 червня 2015 року виплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Луцьке об?єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області відновити з 1 червня 2015 року виплату ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стягнутиза рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. (п?ятсот п?ятдесят одна грн. 20 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Львівського адміністративного апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.Ф. Кирилюк