Справа № 821/1833/16
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/1833/16
09 год. 14 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особа підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3, позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 29 вересня 2016 року №5 про застосування фінансових санкцій до ФОП за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії у вигляді штрафу в сумі 17000 грн., № НОМЕР_1 про застосування до позивача штрафу в сумі 1 грн. за порушення п. 1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішення про застосування штрафних санкцій було прийнято без врахування всіх фактичних обставин перевірки, алкогольний напій (пляшка пива) була придбана офіціантом для власних потреб у магазині, який розташований поруч з кафе на території одного готельного комплексу, придбання пива проведено через касовий апарат магазину. При замовлені податковим ревізором-інспектором пляшки пива, офіціант приніс йому пляшку пива, щойно куплену у магазині для себе, і напої ним не придбавались, а були залишені в приміщенні кафе його знайомим для святкування дня народження. Позивач вказує на подвійну відповідальність за одне й те ж саме порушення, продаж пива за адресою Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Чорноморська, 111, здійснює не позивач, а фізична особа - підприємець ОСОБА_4, який має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та реєстратор розрахункових операцій. Офіціант продавати пиво не могла особисто, такі функції не входять до її службових обов'язків.

Представник позивача прибув в судове засідання, просить задовольнити позов.

ГУ ДФС у Херсонській області (відповідач) заперечує проти адміністративного позову, вказавши, що оскаржувані рішення про застосування штрафних санкцій прийнято на підставі матеріалів фактичної перевірки і, якими встановлено факт продажу пива в кафе продавцем, яка працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, що є порушенням ч. 13 ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.95 № 481/95-ВР, та є підставою для застосування до позивача штрафних санкцій відповідно до ст. 17 вищевказаного Закону. Факт порушення зафіксовано в акті перевірки, при проведенні перевірки був присутній приватний підприємець, до перевірки посадові особи фіскальної служби були допущені. Посилання позивача на те, що пивом торгує інший підприємець в магазині є необґрунтованим, оскільки кафе та магазин хоч і знаходяться на території одного відпочивального комплексу, але являють собою окремі будівлі, в магазині здійснює діяльність щодо продажу алкогольних напоїв ОСОБА_4, який має відповідну ліцензію. Ревізорами зафіксовано факт продажу пляшки пива в кафе працівником позивача.

Представник відповідача прибув в судове засідання, просить відмовити в задоволенні позову.

Суд заслухав пояснення представників сторін, покази свідків, з'ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, а також ті, які мають інше значення для вирішення справи, та встановив, що ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 1999 року, знаходиться на спрощеній системі оподаткування, здійснює господарську діяльність у сфері надання послуг харчування, ресторанів, роздрібної торгівлі харчовими продуктами. 25.05.16 між позивачем та ПФ «Гелій» був укладений договір оренди нежитлових приміщень, а саме - магазину площею 44,5 кв.м. та кафе площею 195,8 кв.м. за адресою Херсонська обл., Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Чорноморська, 111а. В магазині ОСОБА_3 здійснює роздрібну торгівлю продуктами харчування. Частину магазину площею 20 кв.м. позивач здала в суборенду приватному підприємцю ОСОБА_4 за договором суборенди від 25.05.16 № 1.

25.08.16 посадові особи ГУ ДФС у Херсонській області на підставі наказу № 345 від 01.08.16 здійснили фактичну перевірку ФОП ОСОБА_3 в кафе за адресою Херсонська обл., Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Чорноморська, 111а, та встановили продаж офіціантом позивача пляшки пива "Стелла Артуа" за ціною 35 грн., при цьому ФОП ОСОБА_3 не мала ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, не мала реєстратора розрахункових операцій, тому розрахункова операція не була проведена через реєстратор розрахункових операцій.

Перевірка була проведена з дозволу та в присутності приватного підприємця ОСОБА_3 За фактом фактичної перевірки складений акт №323/21/22/22/РРО/НОМЕР_2 від 25.08.2016. Перевіряючими також складено акт проведення контрольно-розрахункової операції, в якому позивач вказав про те, що пояснення до акту перевірки будуть надані протягом 5-ти днів. До акту перевірки був також складений акт обстеження/огляду № 275 від 25.08.16, відомості якого свідчать про те, що на першому поверсі приватного гостинного комплексу знаходиться кафе із барною стійкою, столами та стільцями, на території майнового комплексу знаходиться магазин, в якому здійснює торгівлю ОСОБА_4. Магазин, магазин та кафе є окремими будівлями, вхід до кафе є вільним для будь-яких споживачів.

Акт фактичної перевірки отримано позивачем поштою 19.09.16. Позивачем 22.09.16 надано письмове пояснення до ГУ ДФС у Херсонській області про те, що в кафе обслуговуються тільки відпочиваючі готельного комплексу, вхід до кафе іншим особам закритий, обслуговування здійснюється через офіціанта, який при замовленні спиртних напоїв придбавав їх в магазині комплексу через касовий апарат окремо. Перевіряючі не дали можливість офіціанту надати чек на пиво, а одразу почали складати акт перевірки.

Пояснення до акту перевірки були розглянуті ГУ ДФС у Херсонській області та листом від 29.09.16 № 493/ФОП/21-22-14-05-14 надана відповідь про те, що дії співробітників ГУ ДФС у Херсонській області є такими, що відповідають вимогам законодавства.

За розглядом висновків перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 29.09.16:

- №5 про застосування фінансових санкцій в сумі 17000 грн. до ФОП ОСОБА_3 за порушення ст.15 Закону України №481 /95-ВР від 19.12.1995 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії;

- № НОМЕР_1 про застосування до позивача штрафу в сумі 1 грн. за порушення п. 1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР, за не проведення розрахункової операції з продажу алкогольних напоїв через реєстратор розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи.

ФОП ОСОБА_3 звернулась зі скаргою на податкові повідомлення-рішення до ДФС України, рішенням від 14.11.16 Державна фіскальна служба України скарга залишена без задоволення.

Позивач не погодився, з податковими повідомленнями-рішеннями, вважає їх протиправними, тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України. Суб'єкти господарювання, які здійснюють торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, повинні дотримуватися законодавчо встановлених правил здійснення зазначеної діяльності, а у разі порушення, нести відповідальність, передбачену Законом.

Відповідно до ст. 15 Закону України № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, в тому числі її виробниками, за наявності у них ліцензій. Статтею 1 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля визначена як діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування. Згідно ст. 17 Закону України № 481/95-ВР за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Пункт 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" ( із змінами та доповненнями) передбачає, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Стаття 17 даного Закону встановлює, що до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: п. 1) у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня;

Реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються, зокрема при продажу товарів (наданні послуг) фізичними особами - підприємцями, які відносяться відповідно до Податкового кодексу України до груп платників єдиного податку, що не застосовують реєстратори розрахункових операцій (п. 6 ст. 9 Закону № 265/95-ВР ).

Згідно приписів ст.. 80, 81 Податкового кодексу України (далі ПКУ) фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції. Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до переконання про відсутність підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступних міркувань.

Доказами на підтвердження реалізації алкогольних напоїв в об'єкті позивача є матеріали перевірки, проведеної контролюючим органом, а саме:

- акт фактичної перевірки з додатками актом проведення контрольної розрахункової операції № 274 від 25.08.16, актом обстеження/огляду № 275 від 25.08.16, актом відмови від підпису акта перевірки та отримання примірника акту фактичної перевірки;

- копія цивільно-правового договору між позивачем та ОСОБА_5, укладений 25.07.16 на обслуговування покупців, здійснення розрахункових операцій;

- письмове пояснення ФОП ОСОБА_6, надане 22.09.16 до ГУ ДФС у Херсонській області, з якого вбачається, що кафе надає послуги харчування особам, які проживають у готельному комплексі, обслуговування проводиться через офіціанта; якщо замовляють спиртні напої, то вони придбаваються офіціантом в магазині через РРО з наданням чеку, посадові особи фіскальної служби не дали офіціанту часу для проведення розрахункової операції через РРО, оголосивши початок перевірки. Коли прибула ОСОБА_3, їй пред'явили направлення на перевірки, в якому вона розписалась, акт перевірки вже складався одним з ревізорів;

- покази ОСОБА_6, яка була допитана в якості свідка в судовому засіданні та підтвердила факт продажу в кафе її працівником (офіціантом) ОСОБА_5 алкогольних напоїв відвідувачам, при цьому офіціант придбаває ці алкогольні напої в магазині у ФОП ОСОБА_4 через реєстратор розрахункових операцій за кошти споживачів. 25.08.16 ревізори-інспектори зайшли до готельного комплексу як відвідувачі, тому офіціант при отриманні замовлення пляшки пива пішла до магазину, взяла з дозволу ОСОБА_4 пляшку пива та принесла її клієнтам, але грошові кошти вона не отримала, тому що клієнти виявились працівниками фіскальної служби, які оголосили про перевірку;

- покази свідка ОСОБА_4, який підтвердив, що має ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, 25.08.16 офіціант Настя, яка працює у позивача та обслуговує відвідувачів кафе, приходила за пляшкою пива, через реєстратор розрахункових операцій цей продаж не був проведений, оскільки офіціант ще не отримала грошових коштів у особи, яка замовила пиво; зазвичай всі розрахункові операцій з продажу алкогольних напоїв він проводить через РРО;

- копія ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 6-21-16-64-16697, видана ФОП ОСОБА_4 на право здійснення такої торгівлі в магазину за адресою Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Чорноморська, 111а, яка підтверджує право саме ОСОБА_4 здійснювати продаж алкогольних напоїв тільки в магазині;

- витяг з реєстру платників єдиного податку про те, що ОСОБА_3 знаходиться на спрощеній системі оподаткування, є платником єдиного податку 2 -ї групи;

- договори оренди та суборенди з графічними матеріалами, з яких вбачається, що ОСОБА_6 здійснювала діяльність в приміщенні кафе, а ОСОБА_4 здійснював діяльність в частині магазину, який знаходився в окремій будівлі з окремим виходом;

- копія наказу на перевірку № 345 від 01.08.16, направлень на перевірку № 1124 , 1125 від 16.08.16 з розписом ФОП ОСОБА_3 про пред'явлення їй направлень.

Надані представником відповідача в судове засідання 19.12.16 фотографії, здійснені ревізорами-інспекторами в кафе, суд не вважає належними доказами, оскільки оглядом цих фотокарток не підтверджено того факту, що вони здійснені саме в кафе позивача, сам позивач в судовому засіданні 19.12.16 був відсутній.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач мав законодавчо обґрунтовані підстави для проведення перевірки, визначена законом процедура проведення перевірки фіскальною службою не порушена, оформлені за наслідками проведеної перевірки матеріали не містять недоліків, які б позбавляли такі матеріали юридичної сили та доказовості, до проведення перевірки працівники контролюючого органу були фактично допущені. Доводи позивача про те, що офіціант лише виконала покладені на неї обов'язки з обслуговування споживачів, а не з продажу алкогольних напоїв, а також що офіціант продала власно придбану пляшку пива є безпідставними, оскільки Закон N 481/95-ВР не пов'язує відповідальність суб'єкта господарювання з тим, хто саме здійснив продаж алкогольного напою споживачу (офіціант, бармен, чи інший працівник господарської одиниці), та джерело придбання цього алкогольного напою, а визначає, що необхідною умовою для відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 17 Закону N 481/95-ВР, є факт продажу товару особою, яка перебуває у трудових відносинах із суб'єктом господарювання, та/або в об'єкті торгівлі, в якому здійснює підприємницьку діяльність саме позивач. В свою чергу, факт продажу працівником позивача пива не заперечується позивачем, як не заперечується той факт, що офіціант працював саме у позивача, а не у ОСОБА_4 чи іншого суб'єкта господарювання.

Особа, що здійснює реалізацію товару в об'єкті торгівлі, повинна дотримуватись діючого в цій сфері законодавства. Суб'єкт господарювання, якому належить даний об'єкт торгівлі, або який здійснює діяльність на інших правових підставах (оренди) повинен контролювати дотримання його працівниками правил торгівельної діяльності та інших нормативних актів в об'єкті здійснення ним господарської діяльності, зокрема, щодо недопустимості здійснення торгівлі алкогольними напоями.

Таким чином факти, викладені у матеріалах перевірки ГУ ДФС у Херсонській області, на підставі яких фіскальним органом були прийняті рішення про застосування фінансових санкцій, підтверджують реалізацію працівником позивача алкогольних напоїв в кафе, в якому здійснює діяльність позивач, та, як наслідок, підтверджують факт порушення позивачем приписів ст. 15 Закону № 481/95-ВР.

Заперечень проти застосування штрафу за порушення п. 1 ст. 3 Закону № 265/95-ВР позивач не навів, проти відсутності РРО в кафе не заперечував. Торгівля алкогольними напоями (пивом) повинна проводитись із застосування РРО або розрахункової книжки, цих вимог позивачем не було дотримано.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази та враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд, з'ясувавши докази, наявні в матеріалах справи, приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність оскаржуваних рішень, у зв'язку із чим вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Відмовити у задоволені позовних вимог фізичній особі підприємцю ОСОБА_3.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 23 грудня 2016 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 8.3.5