Справа № 813/1703/16
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року справа № 813/1703/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Гулкевич І.З.,

секретар судового засідання Присташ І.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом Городоцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до Приватного підприємства «Кінно-спортивна школа «Вадим» про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Городоцька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного підприємства «Кінно-спортивна школа «Вадим» про стягнення коштів з рахунків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заборгованість відповідача виникла внаслідок несплати плати за землю з юридичних осіб в сумі 149211,42 грн. Заборгованість підтверджується корінцем податкової вимоги, податковими деклараціями, довідкою про заборгованість, зворотнім боком облікової картки платника.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та надала суду пояснення згідно викладених у позовній заяві обставин. Додатково зазначила, що оскільки відповідач самостійно узгодив податкові зобовязання з орендної плати за землю за 2014-2016 р.р. в поданих податкових деклараціях, у нього виник обовязок по сплаті вказаних в цих деклараціях сум в порядку, визначеному Податковим кодексом України.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, з тих підстав, що що податкової вимоги про сплату податкового боргу не отримував, вважає податкове зобовязання не узгодженим. Стверджує, що оскільки договір оренди зареєстрований в реєстрі 09.09.2009р. за №04:09:454:00005 нечинний, то і відсутні підстави у позивача для стягнення орендної плати. Даний договір був чинний до 09.09.2012р. Окрім того, зазначає, що оскільки копія податкової вимоги, якою позивач обґрунтовує позовні вимоги стосується іншої податкової заборгованості, ніж та, що заявлена до стягнення в цьому адміністративному позові. Вважає, що податковим органом підроблено його підпис на податковій вимогі, у зв'язку з цим обов'язку щодо сплати побргу у нього не виникало. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що приватне підприємство «Кінно-спортивна школа «Вадим» перебуває на податковому обліку у Мостиському відділенні Городоцької ОДПІ з 02.03.2006 року за №00.

Згідно довідки Мостиського відділення Городоцької ОДПІ №1092 від 18.05.2016 року за відповідачем рахується податковий борг в сумі 149211,42 грн з орендної плати з юридичних осіб.

Податковий борг виник на підставі поданих податкових декларацій за 2014 р № за квітень-грудень 2014 року; податкової декларації за 2015 р № за січень-грудень 2015 року; податкової декларації за 2016 р № за січень-березень 2016 року.

02.03.2013 року позивачем виставлено відповідачу податкову вимогу форми Ю № 38-15, відповідно до якої загальна сума боргу відповідача становить 7046,16 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 14.1.156. статті 14 Податкового кодексу податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пункту 54.1. статті 54 Податкового кодексу України (далі - ПК України) крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація), згідно з пунктом 46.1. статті 46 ПК України, це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п.56.11. ст.56 вищенаведеного Кодексу, не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підп. 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно копію податкової вимоги №38-15 від 02.03.2013 року така вручена ОСОБА_2 особисто під підпис.

Разом з тим, представник відповідача - керівник приватного підприємства «кінно-спортивна школа «Вадим» ОСОБА_2 наведену обставину у судовому засіданні заперечує, вказує, що податкової вимоги ним отримано не було, тому свій підпис, дату та прізвище на зазначених документах він власноручно не вчиняв.

Висновком експерта від 21.11.2016 року №5587, складеним за наслідками судової почеркознавчої експертизи, проведеної на виконання вимог ухвали суду від 20.10.2016 року судовим експертом криміналістичної експертизи з дослідження підписів Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_3, встановлено що короткий рукописний запис «Гусаревич», розташований у рядку («прізвище, ініціали») після друкованого запису «Податкову вимогу отримав» у нижній частині корінця податкової вимоги форми «Ю» №38-15 від 02.03.2013 р виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_2, розташований у рядку «(підпис» нижче короткого рукописного запису «Гусаревич» у нижній частині корінця податкової вимоги форми Ю №38-15 від 02.03.2013 р виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою; питання встановлення статі та віку виконавця(виконавців) короткого рукописного запису прізвища «Гусаревич» та підпису від імені ОСОБА_2 на корінці податкової вимоги форми Ю №38-15 від 02.03.2013 р не вирішувалось у звязку з відсутністю науково - обгрунтованих методик вирішення таких питань.

За змістом частини 1 статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи висновок експертизи та інші наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що факт вручення позивачем для відповідача податкової вимоги не знаходить свого підтвердження, відтак, в податкового органу були відсутні визначені законодавством підстави для нарахування платнику заборгованості з їх сплати та її стягнення у судовому порядку.

Згідно з пп. 95.1-95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Суд зазначає, що податковий орган не позбавлений права повторного звернення до суду про стягнення суми боргу, на підставі правомірного надіслання податкової вимоги, але не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд вважає, що позивачем не доведено правомірність своїх вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати з сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 26 грудня 2016 року.

Суддя Гулкевич І.З.