Справа № 825/2114/15-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" грудня 2016 р. м. Київ К/800/46059/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шведа Е.Ю.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

секретар судового засідання Скавуляк Т.В.,

за участю: представника позивача Мордасової В.О.,

представника відповідача Кравченка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за

касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки»

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року

у справі № 825/2114/15-а

за позовом Приватного акціонерного товариства «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.- Прилуки»

до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби, Митного посту «Прилуки» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби

про визнання протиправними та скасування рішень, скасування карток відмови,

встановив:

Приватне акціонерне товариство «А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» (далі - Товариство) звернулось до суду з позовом до Чернігівської митниці ДФС, Митного посту «Прилуки» Чернігівської митниці ДФС, в якому просило: визнати протиправними та скасувати рішення Митного посту «Прилуки» Чернігівської митниці ДФС (далі - МП Митниця) про коригування митної вартості товарів від 28 січня 2015 року № 102040000/2015/000010/1; від 03 лютого 2015 року № 102040000/2015/000026/1; від 05 лютого 2015 року № 102040000/2015/000031/1; від 05 лютого 2015 року № 102040000/2015/000032/1; від 05 лютого 2015 року № 102040000/2015/000034/1; від 09 лютого 2015 року № 102040000/2015/000037/1; від 09 лютого 2015 року № 102040000/2015/000038/1; від 13 лютого 2015 року № 102040000/2015/000049/1; від 14 лютого 2015 року № 102040000/2015/000051/1; від 18 лютого 2015 року № 102040000/2015/000056/1; від 20 лютого 2015 року № 102040000/2015/000063/1; скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102040000/2015/05013; № 102040000/2015/05030; № 102040000/2015/05035; № 102040000/2015/05036; № 102040000/2015/05038; № 102040000/2015/05041; № 102040000/2015/05042; № 102040000/2015/05054; № 102040000/2015/05057; № 102040000/2015/05061; № 102040000/2015/05068.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2015 року позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове - про відмову у позові.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано касаційну скаргу, в якій він посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноту з'ясування обставин у справі, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Доводи касаційної скарги мотивовані серед іншого тим, що Товариство під час митного оформлення надало митному органу всі обов'язкові передбачені законодавством документи, які містили всі необхідні складові для визначення митної вартості товару за першим (основним) методом та в яких відсутні розбіжності чи недоліки. Водночас, Митниця необґрунтовано відмовила у прийнятті митних декларацій із визначеною позивачем митною вартістю товару за ціною договору та безпідставно відкоригувала таку вартість.

У своїх заперечення на касаційну скаргу Митниця просила залишити таку без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

В судовому засіданні представник позивача касаційну скаргу підтримав, просив задовольнити її з підстав, викладених в ній, представник відповідача заперечив проти касаційної скарги, просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, їх представників, що з'явились, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступних висновків.

Судами встановлено, що Товариство на підставі контракту від 10 грудня 2014 року № T01/15-U, укладеного з Брітіш Амерікан Тобакко (GLP) Лімітед (далі - Контракт), імпортує необроблений тютюн типу Вірджинія, трубовогневої сушки з відділеною середньою жилкою для виробництва сигарет, країна походження Бразилія, в кількості та асортименті, що визначаються в додатках до Контракту (п.1.1).

На підставі додатків до Контракту № 1-6 позивач у період з січня по лютий 2015 року імпортував різні види тютюну такими партіями:

1) поставка від 27 січня 2015 року на підставі Додатків №№ 1, 2 до Контракту, жилки необробленого тютюну типу Вірджинія, трубовогневої сушки (країна походження Бразилія): партія 1012436 V-2VLBV BR 2014, у кількості 74400 кг, за ціною 1,10 доларів США/кг, на загальну суму 81840,00 доларів США;

2) поставка від 03 лютого 2015 року на підставі Додатку № 4 до Контракту, відновленого тютюну, що використовується в якості сировини для виготовлення сигарет (країна походження Франція): партія SRFR103002N RT002 RECON M125, у кількості 55200 кг, за ціною 4,41 доларів США/кг, на загальну суму 243432,00 доларів США;

3) поставка від 05 лютого 2015 року на підставі Додатку № 2 до Контракту, жилки необробленого тютюну типу Берлей (країна походження США): партія 1007796 В-1VLBV US 2011, у кількості 16740 кг, за ціною 1,16 доларів США/кг, на загальну суму 19418,40 доларів США;

4) поставка від 05 лютого 2015 року на підставі Додатку № 2 до Контракту, жилки необробленого тютюну типу Берлей (країна походження США): партія 1007797С В-3VLXV US 2011, у кількості 16740 кг, за ціною 1,15 доларів США/кг, на загальну суму 19251,00 доларів США;

5) поставка від 05 лютого 2015 року на підставі Додатку № 3 до Контракту, жилки необробленого тютюну типу Вірджинія, трубовогневої сушки (країна походження Китай): партія 1009519 V-4VLXV CN 2012, у кількості 18400 кг, за ціною 1,47 доларів США/кг, на загальну суму 27048.00 доларів США;

6) поставка від 09 лютого 2015 року на підставі Додатку № 4 до Контракту: жилки необробленого тютюну типу Берлей (країна походження Уганда): партія 1011203 В-3VLBV UG 2013, у кількості 3600 кг, за ціною 1,15 доларів США/кг, на загальну суму 4140.00 доларів США; жилки необробленого тютюну типу Вірджинія, трубовогневої сушки (країна походження Зімбабве): партія 1009428 V-3VLBV ZW 2012 у кількості 1800 кг, за ціною 1,24 доларів США/кг, на загальну суму 2232.00 доларів США; партія 1011184 V-3VLBV ZW 2013 у кількості 13200 кг за ціною 1,24 доларів США/кг, на загальну суму 16368.00 доларів США;

7) поставка від 09 лютого 2015 року на підставі Додатку № 2 до Контракту, жилки необробленого тютюну типу Вірджинія, трубовогневої сушки (країна походження США): партія 1008639 V-1VLBV US 2012, у кількості 14400 кг, партія 1010372 V-1VLBV US 2013, у кількості 4200 кг, загальної кількості 18600 кг, за ціною 1,88 доларів США/кг, на загальну суму 34968,00 доларів США;

8) поставка від 13 лютого 2015 року на підставі Додатку № 5 до Контракту, необробленого тютюну типу Вірджинія, трубовогневої сушки (країна походження Зімбабве): партія 1012717 V0F12RKS ZW 2014, у кількості 18600 кг, за ціною 5,64 доларів США/кг, на загальну суму 104904,00 доларів США;

9) поставка від 14 лютого 2015 року на підставі Додатку № 5 до Контракту, відновленого тютюну, що використовується в якості сировини для виготовлення сигарет (країна походження Франція): партія SRFR103002N RT002 RECON МІ25, у кількості 18400 кг, за ціною 4,41 доларів США/кг, на загальну суму 81144,00 доларів США;

10) поставка від 18 лютого 2015 року на підставі Додатків № 5, 6 до Контракту, необробленого тютюну типу Вірджинія, трубовогневої сушки, з відділеною середньою жилкою (країна походження Зимбабве): партія 1012717 V-0F12RKS ZW 2014, у кількості 37200 кг, за ціною 5,64 доларів США/кг, на загальну суму 209808,00 доларів США;

11) поставка від 20 лютого 2015 року на підставі Додатку № 5 до Контракту, необроблений листовий тютюн сонячного сушіння, типу Орієнталь, з невідділеною середньою жилкою (країна походження Туреччина): партія 1010457 O-8SMRL TR 2013, у кількості 6160 кг, за ціною 8,11 доларів США/кг, на загальну суму - 9957,60 доларів США.

Відповідно до п. 1.1. Контракту Продавець продає, а покупець купує тютюн в кількості 20000 тон та асортименті, що зазначається в Додатках до даного Контракту, які укладаються Сторонами та є невід'ємними частинами даного контракту.

Відповідно до п.п. 1.5 та 3.1 Контракту поставки товару здійснювалися на умовах DDU, склад покупця в м. Прилуки (Інкотермс 2000). Згідно з п. 5.1. Контракту для митного оформлення товару позивач повинен був отримати від продавця такі документи: оригінали інвойсу, пакувальних листів, сертифікату походження, сертифікату якості, фітосанітарного сертифікату, фумігаційного сертифікату, товаротранспортної накладної та копію ескортної митної декларації.

У п. 4.1. Контракту передбачалось, що оплата товару проводиться шляхом банківського переказу, протягом 30 днів з кінця місяця, що слідує за місяцем, в якому підтвердження поставки було відправлено; або, за згодою сторін, оплата за товар може здійснюватися покупцем в формі повної або часткової попередньої оплати на підставі рахунків, наданих продавцем.

У січні-лютому 2015 року після прибуття вказаних товарів на митну територію України позивач звернувся до митних органів, а саме до МП «Прилуки» Чернігівської митниці ДФС для здійснення митного оформлення імпорту та надав разом з митними деклараціями наступні документи: міжнародні автомобільні накладні (СМК), рахунки-фактури (інвойси), Контракт із відповідними додатками, інформацію щодо фітосанітарного та радіологічного контролю, сертифікати про походження товару, ліцензію на виробництво тютюнових виробів, що не заперечувалось відповідачем.

Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару відповідач на підставі ст. 55 Митного кодексу (МК) України для підтвердження митної вартості товару за ціною Контракту, зобов'язав позивача надати додаткові документи, встановлені ч. 3 ст. 53 МК України, а саме: копію Контракту відповідно до ст. 58 МК України, виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти, (прайс-листи) виробника товару, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару, копію митної декларації країни відправлення.

На виконання зазначених вимог позивач надав виписку з бухгалтерської документації, прайс-лист, експертний висновок № ПК-7 від 19 січня 2015 року, копії декларацій країни відправлення стосовно більшої частини партій товару.

Проте, митний орган із визначенням митної вартості товару не погодився, не прийняв декларації позивача до митного оформлення та дійшов висновку, що надісланий декларантом прайс-лист наданий не виробником товару, а відправником. Наданий декларантом експертний висновок ґрунтується виключно на прайс-листі, наданому не виробником товару, а відправником. А тому не дає змоги в повній мірі проаналізувати ціноутворення товарів, що імпортуються на митну територію України щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та перевірити достовірність заявленої митної вартості товарів. Даний висновок не містить інформації щодо використаних джерел Інтернет ресурсів, вартісних показників сировинних матеріалів, виробничих витрат та інших вартісних складових на задекларований товар. Зазначений висновок взяти до уваги при прийнятті рішення за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються неможливо, оскільки перевірити достовірність цінової інформації у цьому висновку немає можливості. Отже, дані документи не можуть бути прийняті для підтвердження митної вартості.

МП «Прилуки» Чернігівської митниці ДФС прийняті рішення про коригування митної вартості товарів від 28 січня 2015 року № 102040000/2015/000010/1; від 03 лютого 2015 року № 102040000/2015/000026/1; від 05 лютого 2015 року № 102040000/2015/000031/1; від 05 лютого 2015 року № 102040000/2015/000032/1; від 05 лютого 2015 року № 102040000/2015/000034/1; від 09 лютого 2015 року № 102040000/2015/000037/1; від 09 лютого 2015 року № 102040000/2015/000038/1; від 13 лютого 2015 року № 102040000/2015/000049/1; від 14 лютого 2015 року № 102040000/2015/000051/1; від 18 лютого 2015 року № 102040000/2015/000056/1; від 20 лютого 2015 року № 102040000/2015/000063/1, відповідно до яких відповідачем збільшена митна вартість товару необробленого тютюну, та оформлені картки відмови в прийнятті митних декларацій, митних оформлень випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102040000/2015/05013; № 102040000/2015/05030; № 102040000/2015/05035; № 102040000/2015/05036; № 102040000/2015/05038; № 102040000/2015/05041; № 102040000/2015/05042; № 102040000/2015/05054; № 102040000/2015/05057; № 102040000/2015/05061; № 102040000/2015/05068.

Як установлено судом апеляційної інстанції, підставою для прийняття рішень про коригування митної вартості стали ті обставини, що подані позивачем до митного оформлення документи, на думку Митниці, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що митний орган неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначивши митну вартість за резервним методом, прийнявши рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів, а тому такі підлягають скасуванню.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що декларантом документально не підтверджені вартісні показники складових заявленої митної вартості. Суд апеляційної інстанції погодився з доводами Митниці про те, що при проведенні аналізу поданих до митного оформлення документів митним органом обґрунтовано встановлено, що подані до митного оформлення документи не містять усіх складових митної вартості, зокрема: прайс-лист наданий не виробником товару, а стороною зовнішньоекономічного договору (контракту) В.А.Т. (GLP) Limited, Великобританія, що є порушенням вимог п. 6 ч. 3 ст. 53 МК України. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість доводів відповідача щодо відсутності у поданих позивачем документах цінової інформації про товар безпосередньо від виробника British American Tobacco, Німеччина, тобто у цьому випадку відсутня одна із складових митної вартості - ціна. Також суд апеляційної інстанції погодився з позицією Митниці стосовно безпідставності посилання позивача на дані висновку Чернігівської регіональної торгово-промислової палати від 19 січня 2015 року № ГЖ-7.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо правомірності оспорюваних рішень про коригування митної вартості товару та відсутності підстав для задоволення позову.

Суд касаційної інстанції не погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ч. 1 ст. 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно зі змістом частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як установлено судами попередніх інстанцій, вказані у наведеній нормі обов'язкові документи позивач надав митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Згідно з ч.3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Водночас, відповідно до положень статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 5 ст. 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право серед іншого у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Крім того, у ч. 6 ст. 54 МК України установлено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п'ятої статті 54, статті 58 МК України дає підстави для висновку про те, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Орган доходів і зборів має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють органу доходів і зборів законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей у документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з'ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 3 ст. 53 МК України.

Як установлено судами попередніх інстанцій, підставою для витребовування додаткових документів стало, як вважає митний орган, те, що декларантом документально не підтверджені вартісні показники складових заявленої митної вартості. Тобто, як вважає відповідач, з яким погодився суд апеляційної інстанції, надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни товарів.

Водночас, як установлено судом першої інстанції та не спростовано відповідачем, Товариство подало необхідні документи для визначення митної вартості товару за першим методом, які передбачено ч. 2 ст. 53 МК України. Жодних посилань на те, що саме ці документи містять розбіжності, неповні та/або недостовірні відомості, чи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, не встановлено. Зокрема, показник ціни товару чітко відображений у наданих позивачем інвойсах, а вказана ціна включає в себе вартість витрат на транспортування товару, які згідно з умовами поставки несе саме постачальник (продавець) товару.

Згідно з ч. 7 ст. 54 МК України у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Жодних обставин, які б свідчили про наявність застережень щодо застосування основного методу визначення митної вартості, визначених у ч. 1 ст. 58 МК України, судами попередніх інстанцій не установлено.

Аналіз норм митного законодавства дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Зважаючи на спростування судом першої інстанції доводів Митниці щодо наявності у наданих позивачем документах розбіжностей, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість витребовування додаткових документів, які, проте, було надано декларантом позивача.

Водночас, ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 02 червня 2015 року у справі № 21-498а15.

Суд касаційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що надані позивачем документи, які передбачено ч. 2 ст. 53 МК України, є достатніми та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Водночас, посилання відповідача на відсутніх серед наданих Товариством документів прайс-листа виробника товару та відмова митного органу від прийняття експертного висновку, як доказу правильності визначення митної вартості товару позивачем, на думку суду не може бути обґрунтованою підставою для відмови у застосуванні першого (основного) методу визначення митної вартості товару, оскільки Митниця не довела, що надані до митного оформлення документи згідно з ч. 2 ст. 53 МК України містять розбіжності, неповну та/або недостовірну інформацію, містять ознаки підробки, або не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Згідно з положеннями ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Зважаючи на те, що судами попередніх інстанцій установлено відсутність у наданих позивачем документах розбіжностей, які б перешкоджали застосуванню основного методу визначення митної вартості товарів, а позивачем надано всі передбачені ч. 2 ст. 53 МК України обов'язкові документи, які не містять ознак їх підробки і в них наявні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, суд вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо обґрунтованості визначення позивачем митної вартості товарів за першим (основним) методом та наявності підстав для задоволення позову і скасування оспорюваних рішень та карток відмови у цій справі.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ст. 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Отже, касаційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду апеляційної інстанції скасуванню з залишенням в силі постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року скасувати та залишити в силі постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: