Справа № 809/1413/16
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2016-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2016 р. Справа № 809/1413/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кишинського М.І.

за участю секретаря судового засідання: Дмитрашко О.М.

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1,

до відповідача: Прокуратури Івано-Франківської області ,

про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування наказів №898, №899 від 07.10.2016 року та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Прокуратури Івано-Франківської області (надалі - відповідач) про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування наказів №898, №899 від 07.10.2016 року та зобовязання до вчинення дій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення норм чинного законодавства винесено накази про приступання до виконання посадових обовязків ОСОБА_1 та про притягнення до дисциплінарної відповідальності з тих підстав, що подія, яка покладена в основу дисциплінарного проступку мала місце 10.03.2016, тобто раніше піврічного терміну притягнення до дисциплінарної відповідальності, в період перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною без збереження заробітної плати. Крім того в результатах службового розслідування не зазначено, який вид дисциплінарного стягнення слід застосовувати. Окрім цього відповідачем було проігноровано заяву позивача від 07.10.2016 про відкликання заяв від 03.10.2016 та 06.10.2016 якими позивач звертався з метою виходу з відпустки по догляду за дитиною без збереження заробітної плати. Також протиправним є поновлення позивача на посаді в Коломийській міжрайонній прокуратурі Івано-Франківської області, яка станом на момент подання заяви припинила свою діяльність. Просить суд визнати протиправними дії керівника прокуратури Івано-Франківської області щодо порушення вимог трудового законодавства про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, визнати протиправними та скасувати накази №898 від 07.10.2016 про приступлення до виконання посадових обовязків ОСОБА_1, №899 від 07.10.2016 про притягнення до дисциплінарної відповідальності, зобовязати відповідача поновити позивача на посаді та зобовязати відповідача розглянути заяву від 07.10.2016, у якій позивач просив не розглядати заяви від 03.10.2016 та від 06.10.2016 у звязку із залишенням у відпустці по догляду за дитиною.

Позивач вимоги викладені в адміністративному позові підтримав в повному обсязі. Просив позов задовольнити повністю.

Представники відповідача проти позову заперечили з відстав наведених в письмовому запереченні. Вказали, що позивач порушив вимоги Закону України «Про прокуратуру», правила прокурорської етики, Присягу працівника прокуратури в частині зобовязання з гідністю нести високе звання працівника прокуратури та допустив поведінку, що шкодить репутації працівника прокуратури, за що його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення. Порушення шестимісячного терміну притягнення до дисциплінарної відповідальності обґрунтували тим, що позивач перебував у відпустці, а тому вирішити питання про притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності не представлялося можливим, вказали, що такий проступок не сумісний із проходженням служби і звільнення проведено незалежно від часу вчинення проступку. Також розяснили, що позивача було поновлено на попередній посаді на підставі його заяви, та розяснено неможливість призначення його на посаду прокурора Снятинського відділу Коломийської місцевої прокуратури в звязку із низьким рейтингом пройденого тестування. Просили в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши і оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 09.09.2003 працював в органах прокуратури Івано-Франківської області на різних посадах, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.10-16).

Відповідно до протоколу засідання робочої групи Львівського регіонального центру від 8 грудня 2015 року, затверджено рейтингові списки кандидатів на зайняття посад прокурорів місцевих прокуратур, яким затверджено також і рейтинговий список Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області. Згідно з даними рейтингу позивач перебуває на 27 позицій із підсумковим балом 89,33 (а.с.47-50).

Наказами Прокуратури Івано-Франківської області №1268к від 14 грудня 2015 року старшому прокурору Коломийської прокуратури Івано-Франківської області молодшому раднику юстиції ОСОБА_1 надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною з 14 грудня 2015 року по 11 червня 2016 року (а.с.45) та №495к від 10 червня 2016 надано відпустку з 12 червня 2016 року по 3 грудня 2016 року (а.с.46).

Постановою Коломийського міськрайонного суду в справі №346/1587/16-п від 20 квітня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністартивні стягнення (а.с.51-52). Проте 30 травня 2016 року постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області в справі №346/1587/16-п, апеляційну скаргу позивача задоволено частково, виключено з мотивувальної частини постанови судді Коломийського міськрайонного суду від 20 квітня 2016 року щодо ОСОБА_1 в частині визнання його винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП посилання судді про те, що 10.03.2016 року о 18 год. 10 хв. в м.Коломия по вул.Грушевського позивач керував автомобілем ОСОБА_4 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, почервоніння обличчя, в решті постанову суду залишено без змін (а.с.53-56).

Бажаючи приступити до роботи на посаді прокурора Снятинського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області позивач 03.10.2016 та 06.10.2016 звернувся до прокуратури Івано-Франківської області з відповідними заявами (а.с.20,21).

Так, на підставі заяви позивача, 07.10.2016 прокурор Івано-Франківської області видав наказ №898к, в якому зазначено, що ОСОБА_1 приступив до виконання своїх посадових обов'язків з 07.10.2016 (а.с.17) і того ж дня з дотриманням вимог ст. 12 Статуту його притягнуто до дисциплінарної відповідальності та звільнено з органів прокуратури Івано-Франківської області (наказ №899к від 07.10.2016 (а.с.17)).

Наказом прокурора Івано-Франківської області №899к від 07.10.2016 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та звільнено з органів прокуратури Івано-Франківської області за грубе порушення вимог Закону України «Про прокуратуру», правил прокурорської етики, Присяги працівника прокуратури, скоєння проступку, який порочить працівника прокуратури.

На підставі пояснення представників відповідача, що не заперечувалося позивачем, судом встановлено, що у зв'язку з скоєнням дорожньо-транспортної пригоди за участі старшого прокурора Коломийської міжрайонної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_1 та його відмови у проходженні медичного огляду з метою виявлення стану сп'яніння, для з'ясування правомірності дій працівника прокуратури прокурором області № 177к від 11.03.2016 призначено службову перевірку.

За результатами проведеної перевірки встановлено, що 10.03.2016 ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Рено Кенго» у місті Коломия на перехресті вул. Грушевського-Кринична, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив наїзд на світлофор, у результаті чого були пошкоджені транспортний засіб та світлофор.

Від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_1 відмовився. Інспектором Коломийського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області відносно ОСОБА_1 складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень за ст. 124 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, незважаючи на вимоги Генеральної прокуратури України та прокуратури Івано-Франківської області щодо недопущення керування транспортними засобами у стані алкогольного сп'яніння та недопустимості відмови від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп'яніння, ОСОБА_1 грубо порушив вимоги Закону України «Про прокуратуру», правила прокурорської етики, Присягу працівника прокуратури в частині зобов'язання з гідністю нести високе звання працівника прокуратури та допустив поведінку, що шкодить репутації працівника прокуратури.

Згідно ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Порядок та підстави притягнення працівників прокуратури до дисциплінарної відповідальності визначені Законом України «Про прокуратуру» та Дисциплінарним статутом прокуратури України затвердженим Постановою Верховної Ради України від 06.11.1991 (далі - Статут).

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов'язаний, зокрема, діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

Згідно ст. 43 Закону України «Про прокуратуру» прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з таких підстав: вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Відповідно до ч. ч. 3-4 ст. 18 Кодексу професійної етики та поведінки прокурора, затвердженої наказом Генерального прокурора України № 123 від 28 листопада 2012 року, працівнику прокуратури слід не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний громадський резонанс. Поза службою поводити себе коректно і пристойно.

Відповідно до вимог Закону України «Про прокуратуру» працівники прокуратури зобов'язані неухильно дотримуватись вимог цього Кодексу. їх порушення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до п.2.1. Наказу Генерального прокурора України № 17гн від 22.09.2014 «Про організацію роботи з питань внутрішньої безпеки в органах прокуратури України» до ганебних вчинків, скоєних прокурорами чи слідчими, відносяться кримінальні, корупційні правопорушення, керування транспортними засобами у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння або відмову від проходження огляду з метою виявлення стану сп'яніння, порушення Присяги працівника прокуратури і Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, які дискредитують їх як працівників прокуратури та шкодять авторитету органів прокуратури.

У ст. 43 Закону України «Про прокуратуру» визначені підстави для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, а саме: вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури.

Зокрема у ст. 2 Статуту визначено, що працівники прокуратури повинні мати високі моральні якості, бути принциповими і непримиренними до порушень законів, поєднувати виконання своїх професійних обов'язків з громадянською мужністю, справедливістю та непідкупністю. ОСОБА_2 повинні особисто суворо додержувати вимог закону, виявляти ініціативу в роботі, підвищувати її якість та ефективність і сприяти своєю діяльністю утвердженню верховенства закону, забезпеченню демократії, формуванню правосвідомості громадян, поваги до законів, норм та правил суспільного життя.

Будь-які порушення прокурорсько-слідчими працівниками законності та службової дисципліни підривають авторитет прокуратури, завдають шкоди інтересам держави та суспільства.

На момент вчинення проступку ОСОБА_1 перебував у відпустці без збереження заробітної плати для догляду за дитиною, а тому вирішити питанні про притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності не було можливим.

Статтею 12 Статуту визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується протягом одного місяця з дня виявлення проступку, не враховуючи часу службової перевірки, тимчасової непрацездатності працівника та перебування його у відпустці, але не пізніше одного року з дня вчинення проступку. Строк проведення службової перевірки не може перевищувати двох місяців.

У разі вчинення працівником діяння, не сумісного з перебуванням на роботі в органах прокуратури, його звільнення проводиться незалежно від часу вчинення проступку.

Відповідно до ст. 8 Статуту дисциплінарні стягнення щодо прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури застосовуються за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків або за проступок, який порочить його як працівника прокуратури.

Дисциплінарними стягненнями є: догана; пониження в класному чині; пониження в посаді; позбавлення нагрудного знаку "Почесний працівник прокуратури України"; звільнення; звільнення з позбавленням класного чину (ст. 9 Статуту).

Також, Законом України «Про прокуратуру» ст. 49 передбачено таке дисциплінарне стягнення як звільнення з посади в органах прокуратури.

Прокурори Кримської АРСР, областей, міста Києва та прирівняні до них прокурори мають право застосовувати такі дисциплінарні стягнення: догану, пониження в посаді, звільнення, крім пониження на посаді і звільнення працівників, які призначаються Генеральним прокурором України (ст. 10 Статуту).

Дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню вини та тяжкості проступку. Прокурор, який вирішує питання про накладення стягнення, повинен особисто з'ясувати обставини проступку та одержати письмове пояснення від особи, яка його вчинила. В разі необхідності може бути призначено службову перевірку (ст. 11 Статуту).

Частиною 2 статті 147 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) передбачено, що законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

При цьому, приписи ст. 148 КЗпП України на вказані правовідносини не поширюються, оскільки такі регулюються спеціальним законодавством, а саме Дисциплінарним статутом прокуратури України.

Відповідно до п. 10.4 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань (перевірок) в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 24.09.2014 № 104 (зі змінами внесеними наказом виконувача обов'язків Генерального прокурора України від 19.03.2016 № 34) у резолютивній частині висновку службового розслідування (перевірки) зазначається: чи знайшли своє підтвердження (спростування) відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування (перевірки); пропозиції щодо закінчення службового розслідування (перевірки), наявності підстав застосування до працівника прокуратури заходів дисциплінарного чи морального впливу, а також заходів реагування стосовно інших посадових осіб органів прокуратури; пропозиції щодо заходів, спрямованих на усунення виявлених під час службового розслідування (перевірки) недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для його призначення; пропозиції щодо осіб, на яких покладається контроль за виконанням рішення, прийнятого керівником органу прокуратури за результатами службового розслідування (перевірки).

Згідно ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню вини та тяжкості проступку. Прокурор, який вирішує питання про накладення стягнення, повинен особисто з'ясувати обставини проступку та одержати письмове пояснення від особи, яка його вчинила. В разі необхідності може бути призначено службову перевірку (стаття 11 Дисциплінарного статуту).

Таким чином, посилання позивача на те, що у висновку за результатами службового розслідування не зазначено який вид дисциплінарного стягнення слід застосувати є безпідставним.

Судом також встановлено, що згідно рейтингового списку Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області за результатами двох етапів тестування позиція ОСОБА_1 у рейтингу під номером 27, у зв'язку з чим можливості призначити його на посаду прокурора у цій місцевій прокуратурі не було, що було розяснено позивачу листом від 07.11.2016 за №11-1282-16 (а.с.40-41).

Що стосується поданої заяви позивача про відкликання своїх заяв від 03.10.2016 та 06.10.2016 суд зазначає, що вказані заяви на момент відкликання вже були реалізовані відповідачем шляхом їх розгляду та винесенням по них відповідних наказів, що унеможливлює їх відкликання. По даному факту відповідачем листом від 10.10.2016 за №11-1282-16 надано розяснення позивачу (а.с.42).

З огляду на вищенаведене, суд дійшов до переконання, що позивачем не наведено належних підстав в обґрунтування вказаних в позовній заяві вимог, а тому в задоволенні даного адміністративного позову слід відмовити повністю.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Кишинський М.І.

Постанова складена в повному обсязі 20.12.2016 року.