Справа № 826/6671/16
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6671/16 Головуючий у 1-й інстанції: Федорчук А.Б. Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А
20 грудня 2016 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Глущенко Я.Б.,
суддів Пилипенко О.Є., Кузьмишиної О.М.,
секретаря Строяновської О.В.,
представника позивача: Гузієнка Д.В.,
представника відповідача Міністерства оборони України Остапенка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року, -
ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, Міністерства оборони України, у якому просив:
- визнати відмову Департаменту фінансів МОУ щодо права позивача на отримання одноразової грошової допомоги на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2015 року, ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 протиправною;
- визнати право позивача відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2015 року, підпункту 4 пункту 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ч. 3 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 на отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку з встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при випробуванні ядерної зброї;
- зобов`язати Департамент фінансів Міністерства оборони України виплатити одноразову грошову допомогу позивачу в зв`язку з встановленням МСЕК інвалідності другої групи з 06.04.2015 року в розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності другої групи.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною відмову Департаменту фінансів Міністерства оборони України щодо права позивача на отримання одноразової грошової допомоги на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2015 року, ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975; зобов`язано Міністерство оборони України виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 в зв`язку з встановленням МСЕК інвалідності другої групи з 06.04.2015 року відповідно до підпункту 2 п.6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності другої групи. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову та прийняти нову про відмову у задоволенні позову.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду без змін, з таких підстав.
З такими висновками суду не можна не погодитися.
Колегією суддів установлено, що відповідно до акта огляду МСЕК серії АВ №0422530 позивачу з 06 квітня 2015 року встановлено II групу інвалідності внаслідок захворювання, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при випробуванні ядерної зброї.
Позивач звернувся до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою від 14 травня 2015 року щодо оформлення відповідних документів на отримання одноразової грошової допомоги по інвалідності, до якої були додані: копія довідки МСЕК від 09 квітня 2015 року, копія посвідчення ветерана війни-інваліда війни 2-ої групи, копія довідки страхової компанії «Оранта».
28 травня 2015 року листом від №4985 військовим комісаром було повідомлено позивачу, що право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 у нього відсутнє, оскільки на день звільнення з військової служби (31 жовтня 1989 року) та на даний час не існує правової норми, яка б давала право на отримання такої допомоги.
Не погоджуючись з відмовою військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 в отриманні одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з позовом.
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
- визнано відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 щодо отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» - протиправною. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити документи на отримання позивачем одноразової грошової допомоги в зв`язку з встановленням МСЕК інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з 06 квітня 2015 року відповідно до п.6 «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».
Уважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся у суд із даним адміністративним позовом.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі, встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.
Пунктом 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (надалі - Порядок №975), який прийнятий відповідно до п.2 ст.162, п.9 ст.163 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, військовослужбовцю, інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.
Проаналізувавши зазначені правові норми, колегія суддів дійшла до висновку, що право на отримання одноразової грошової допомоги набувається у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності та не ставиться в залежність від первинного чи вторинного встановлення такої інвалідності.
Статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Колегією суддів установлено, що заяву позивача з доданими документами по суті у встановленому законодавством порядку не розглянуто, про що свідчить лист від 27 листопада 2015 року №248/3/6/3614 Департаменту фінансів Міністерства оборони України.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про протиправну бездіяльність Міністерства оборони України щодо розгляду заяви та документів позивача та не виплати останньому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності.
При цьому, місцевим судом вірно обрано спосіб захисту позивача, з урахуванням того, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не свідчать про порушення цим судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Відтак, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.
Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддя О.М. Кузьмишина

(Повний текст ухвали складений 23 грудня 2016 року.)

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.