Справа № 820/6568/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 грудня 2016 р. № 820/6568/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Панченко О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Харківської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Харківська об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути до Державного бюджету України з фізичної особи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, місце реєстрації - вулиця Шаляпіна, будинок 13, село Лиман, Зміївський район, Харківська область, 63422; суму податкового боргу в загальному розмірі 2594,79 грн. по орендній платі за землю з фізичних осіб на розрахунковий рахунок 0236, одержувач УДКСУ у Зміївському районі, код 37754227, банк: УДКСУ в Харківській області, код 37754227, банк: ГУДКСу в Харківській області, МФО 851011.

В обґрунтування позову контролюючий орган зазначив, що фізична особа - ОСОБА_1 перебуває на обліку в Харківській об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (правонаступник Чугуївської ОДПІ). Відповідно облікових даних ОДПІ, відповідач має непогашені податкові зобов'язання перед бюджетом з плати за землю у сумі 2594,79 грн. Наведені обставини свідчать про невиконання відповідачем свого податкового обов'язку щодо сплати податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України. Вказане слугувало підставою для звернення ОДПІ з даним позовом до суду.

Представник позивача - Харківської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений судом належним чином, в порядку, передбаченому ст.ст. 33-35 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 21). Причини своєї неявки суду не повідомив. Клопотань про перенесення розгляду справи або розгляду справи в порядку письмового провадження суду не надавав.

Відповідач - фізична особа ОСОБА_1, у судове засідання не прибула, повноваженого представника не направила, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена судом належним чином, в порядку, передбаченому ст.ст. 33-35 Кодексу адміністративного судочинства України, конверт із судовою кореспонденцією повернувся на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с.22-27 ).

Відповідно до приписів статті 35 КАС України, вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Оскільки визначене ч. 1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завдання адміністративного судочинства залишається незмінним при розгляді будь-якої адміністративної справи, в тому числі і справи за позовом субєкта владних повноважень, і дотримання вказаного завдання є обовязковим в силу приписів ч.2 ст.19 Конституції України, то з огляду на приписи ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, зібравши докази, що в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, доходить висновку, що справа має бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши позов, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач - фізична особа ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), перебуває як платник податків на обліку в Харківській об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (правонаступник Чугуївської ОДПІ).

Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.п. 16.1.4. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до положень статей 269, 270, 271 Податкового кодексу України, платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі. Об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності. Базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Приписами п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Дослідивши наявні у справі документи, суд з'ясував, що до складу заявленої до стягнення спірної суми податкового боргу структурно входить заборгованість по оплаті податку з орендної плати фізичних осіб, що виник на підставі:

- податкового повідомлення - рішення № 24303-17 від 02.07.2015 року у сумі 1066,5 грн., термін сплати - 16.10.2015 року (а.с. 13).

- податкового повідомлення - рішення № 15726-13 від 22.06.2016 року у сумі 1528,29 грн., термін сплати -08.10.2016 року (а.с.15).

Суми несплачених узгоджених податкових зобов'язань по заявленому платежу підтверджуються обліковою карткою відповідача (а.с.9).

Положеннями п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Застосовуючи заходи, направлені на погашення податкового боргу платника податків, Харківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Харківській області, зокрема, сформовано та надіслано відповідачу податкову вимогу форми "Ф" № 292-25 від 24.09.2014 року. (а.с.16).

Дослідивши згадану вище податкову вимогу форми "Ф" № 292-25 від 24.09.2014 року, суд відзначає, що за формою, змістом, підставами прийняття оглянуте рішення відповідає повноваженням органів державної податкової служби України та способу їх реалізації, які визначені ст.ст.54, 59 Податкового кодексу України. Явних недоліків форми, змісту або підстави походження оглянутий правовий акт індивідуальної дії не має.

Станом на 07.11.2016 року фізична особа ОСОБА_1 має заборгованість перед бюджетом зі сплати податкове зобов'язання з орендної плати за землю в загальній сумі 2594,79 грн., що підтверджується довідкою про наявність заборгованості, зворотнім боком облікової картки, яка на теперішній час не сплачена (а.с. 8-9).

Сторонами доказів щодо оскарження та скасування вказаної податкової вимоги або податкових повідомлень - рішень до суду не подано.

З огляду на приписи ч.1 ст.138 Кодексу адміністративного судочинства України до предмету доказування по адміністративній справі про стягнення заборгованості, котра утворилась внаслідок невиконання публічного обов'язку з проведення платежу на користь Державного бюджету України, місцевого бюджету чи певного суб'єкта владних повноважень, входять обставини 1) реального існування зобов'язаної особи як суб'єкта права, 2) виникнення публічного обов'язку по здійсненню платежу та доведення до відома зобов'язаної особи факту виникнення публічного обов'язку по здійсненню платежу, 3) виконання публічного обов'язку в добровільному порядку, 4) дотримання органом контролю чи управління визначеної законом процедури виконання публічного обов'язку в примусовому порядку, 5) існування заборгованості з виконання публічного обов'язку, 6) заявлення органом контролю чи управління вимоги про стягнення в межах визначеного законом строку.

В силу приписів п.41.5 ст.41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Розглядаючи справу, суд відзначає, що процедура примусового виконання податковими органами за платника податків податкового обов'язку врегульована, зокрема, положеннями ст.95 Податкового кодексу України.

Визначений ст.57 Податкового кодексу України строк виконання податкового обов'язку у спірних правовідносинах скінчився. Управлінська функція з направлення податкової вимоги відповідно до ст.59 Податкового кодексу України суб'єктом владних повноважень виконана, 60 календарних днів з дати направлення ДПІ на адресу платника податків - боржника податкової вимоги форми "Ф" № 292-25 від 24.09.2014 року (а.с.16) минули, обов'язком по надісланню повторно нової вимоги на новостворену заборгованість податковий орган законом не обтяжений, адже згідно з п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Доказів припинення податкового обов'язку щодо заявленої до стягнення суми боргу відповідно до положень ст.ст.37, 38 Податкового кодексу України шляхом виконання або у інші способи сторони до суду не подали, а судом самостійно при виконанні вимог ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України в частині офіційного з'ясування всіх обставин по справі таких доказів не виявлено.

Розглядаючи справу, суд бере до уваги, що в силу ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.ст.69, 70, 71, 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд доходить висновку, що означений підприємцем в декларації платіж належать до визначеного законодавцем в ст.9 Податкового кодексу України переліку загальнодержавних податків і зборів, заборгованість в розумінні п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України підпадає під визначення податкового боргу, та в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем вказаної заборгованості.

Оскільки судовим розглядом не встановлено факту порушення заявленою суб'єктом владних повноважень вимогою прав та охоронюваних законом інтересів платника податків у сфері публічно-правових відносин, то позов належить задовольнити, адже обґрунтованість заявленої вимоги підтверджена добутими судом і долученими до матеріалів справи доказами.

Керуючись ст.ст.8 та 19 Конституції України, ст.ст.7-11, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Харківської об`єднаної державної податкової інспекції і м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути до Державного бюджету України з фізичної особи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, місце реєстрації - вулиця Шаляпіна, будинок 13, село Лиман, Зміївський район, Харківська область, 63422; суму податкового боргу в загальному розмірі 2594,79 (дві тисячі п'ятсот дев'яносто чотири) грн. по орендній платі за землю з фізичних осіб на розрахунковий рахунок 0236, одержувач УДКСУ у Зміївському районі, код 37754227, банк: УДКСУ в Харківській області, код 37754227, банк: ГУДКСу в Харківській області, МФО 851011.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Панченко