Справа № 337/3931/16-а (2-а/337/189/2016)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 грудня 2016 року справа № 337/3931/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя на постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2016 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у жовтні 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя щодо обчислення розміру пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2013, 2014, 2015 роки) та у 2016 році становить 3263,64 грн. починаючи з 03.10.2016, тобто з моменту звернення за призначенням пенсії з особистою заявою встановленого зразка, з урахуванням різниці, що була виплачена.

Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2016 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя та з 11.08.2010 призначена пенсія за вислугу років, як працівнику охорони здоровя. З 12.08.2010 УПФУ припинено виплату пенсії позивачу на підставі ч. 2 ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

Як вбачається з відповіді УПФУ № 203/К-4 від 17.10.2016, оскільки ОСОБА_1 вже була призначена пенсія за вислугу років як працівнику охорони здоровя, при переведенні на пенсію за віком застосуванню підлягає показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2009 рік, підстави для застосування середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, відсутні.

Вважаючи такі дії протиправними, ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що відповідно статті 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно зі статтею 10 цього Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за цим Законом призначаються такі види пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно зі статтею 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров'я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту «е» статті 55.

Пунктом «е» статті 55 Закону передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що чинним законодавством передбачено такий вид пенсії, як пенсія за віком, яка призначається відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», при цьому Законом України «Про пенсійне забезпечення» передбачено лише певні пільги щодо призначення вказаного виду пенсії (зниження віку, з якого призначається пенсія) залежно від наявності спеціального стажу роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 2010 року призначено пенсію зі зниженням пенсійного віку, як працівнику охорони здоровя, що не заперечується сторонами, а тому законні підстави для повторного призначення пенсії за віком у відповідача відсутні.

Доводи позивача, що після призначення пенсії відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» остання продовжувала працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а тому має право на призначення пенсії за віком з урахуванням вимог статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», колегія суддів знаходить необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

Таким чином, наявність у ОСОБА_1 страхового стажу після призначення пенсії дає право на перерахунок пенсії, а не на її повторне призначення.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому вбачаються підстави для скасування постанови та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя задовольнити.

Постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2016 року в адміністративній справі № 337/3931/16-а скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова