Справа № 823/1587/16
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2016-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року справа № 823/1587/16

11 год. 30 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання - Мельниковій О.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 - за довіреністю, представника відповідача ОСОБА_2 - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Черкаської обєднаної державної податкової інспекції (Канівське відділення) Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

27.10.2016 до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі-позивач) до Черкаської обєднаної державної податкової інспекції (Канівське відділення) Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (далі-відповідач), у якій просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 13 липня 2016 року № НОМЕР_1.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що податковим повідомленням-рішенням від 17.07.2016 № НОМЕР_1 позивачу нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 31 823 грн 40 коп. у звязку з неоприбуткуванням готівкових коштів в сумі 6 365 грн 28 коп. Натомість позивач вважає, що готівкові кошти на підставі фіскальних звітних чеків оприбутковані в КОРО № Р/8. При цьому, позивач зазначає, що оприбуткування готівкових коштів за період з 01.04.2016 по 06.04.2016 здійснювалась в незареєстрованій книзі, у звязку з її хворобою. Також позивач в обґрунтування позовних вимог, зазначає, що відсутність у КОРО відомостей про рух готівки при фактичному оприбуткуванню, дає лише підстави для висновку про порушення нею порядку ведення КОРО, а не як зазначено в акті перевірки належний облік коштів.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити з підстав, викладених вище.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову. У письмових запереченнях на адміністративний позов зазначив, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книги оприбуткування готівки є сукупність таких дій фіксування повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у КОРО. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки. Також, представником відповідача зазначено, що відповідачем в період з 01.04.2016 по 06.04.2016 не було зареєстровано книгу обліку розрахункових операцій у органах доходів і зборів.

Заслухавши пояснення та доводи представника позивача та представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі наказу № 230 від 10.06.2016, направлень № 142 та № 143 від 10.06.2016 представниками контролюючого органу 16.06.2016 проведено фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 щодо проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, про що складено акт № 47/23/06/22/НОМЕР_2.

Перевіркою встановлено, неоприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичного надходження у КОРО № Р/8 від 06.04.2016 з денного звіту РРО з № 1814 по № 1817 з 01.04.2016 по 05.04.2016 на суму 3 684 грн 85 коп. у звязку з тим, що позивачем не здійснено реєстрацію КОРО № Р/8 у встановленому законом порядку.

Крім того, встановлено факт неоприбуткування готівкових коштів з денних звітів РРО з № 1888 по № 1890 з 13.06.2016 по 15.06.2016 на суму 2 700 грн 43 коп. Загальна сума не оприбуткованих коштів складає 6 365 грн 28 коп.

На підставі акта перевірки Черкаською обєднаною державною податковою інспекцією (Канівське відділення) Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.07.2016 № НОМЕР_1, яким позивачу нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 31 823 грн 40 коп. (6 365 грн 28 коп. х 5).

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням від 13.07.2016 № НОМЕР_1 позивач оскаржив його до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаської області та в подальшому до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаської області від 04.08.2016 № 15520/23-00-10-0210 та рішенням Державної фіскальної служби України від 29.09.2016 № 10292/Д/99-99-150501-25 податкове повідомлення-рішення Черкаської обєднаної державної податкової інспекції (Канівське відділення) Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 13.07.2016 № НОМЕР_1 залишено без змін.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд виходить з наступного.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою регулюються «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженим постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 (далі - Положення).

Відповідно до абзацу другого пункту 2.2 Положення, підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку (касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку виданих та прийнятих першим касиром грошей або книзі обліку розрахункових операцій.

Згідно із пунктом 2.6 Положення, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО. Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Згідно з пунктом 4.1 Положення, для забезпечення здійснення розрахунків готівкою підприємства повинні мати касу (приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків), а усі надходження і видачу готівки в національній валюті відображати у касовій книзі (пункт 4.2 Положення).

Порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 № 417 (надалі - Порядок).

Пунктом 5 глави 4 розділу II Порядку визначено, що використання книги ОРО, зареєстрованої на господарську одиницю, передбачає: наявність книги ОРО в господарській одиниці, на яку ця книга зареєстрована, або на місці проведення розрахунків; здійснення записів про реквізити розрахункових квитанцій до початку використання розрахункової книжки та безпосередньо після закінчення її використання у межах робочого дня чи зміни; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР, розрахункова книжка - належним чином зброшурована та прошнурована книжка, зареєстрована в органах доходів і зборів, що містить номерні розрахункові квитанції, які видаються покупцям у визначених цим Законом випадках, коли не застосовуються реєстратори розрахункових операцій.

З приводу не оприбуткування позивачем суми готівкових коштів в КОРО в розмірі 3 664 грн 85 коп. в період з 01.04.2016 по 05.04.2016 за фіскальними звітними чеками № 1814, № 1815, № 1816 та № 1817, у звязку з тим, що позивачем не здійснено реєстрацію КОРО № Р/8 у встановленому законом порядку, суд зазначає про таке.

З позовної заяви та доданих до неї документів, судом встановлено, що готівкові кошти в розмірі 3 664 грн 85 коп. на підставі вказаних вище фіскальних звітних чеків внесені в розділ 2 КОРО, проте КОРО № Р/8 не була зареєстрована у встановленому законом порядку, в звязку з тим, що позивач проходила стаціонарне лікування, що підтверджується наданою до матеріалів справи довідкою № 91 Канівської центральної районної лікарні та не мала змоги здійснити відповідну реєстрацію згідно з вимогами чинного законодавства. Після виходу з лікарні 06.04.2016 позивачем було здійснено реєстрацію книги обліку розрахункових операцій.

Крім того, згідно ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Враховуючи вищезазначене, та беручи до уваги, ту обставину, що у позивача існували поважні причини, які заважали останній здійснити реєстрацію книги ОРО № Р/8 у встановленому законом порядку, то суд вважає, що відповідачем неправомірно застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції в розмірі 18 324 грн 25 коп. (пятикратний розмір не оприбуткованої готівки в розмірі 3 664 грн 85 коп. за період з 01.04.2016 по 05.04.2016).

Посилання представника відповідача на постанову Верховного Суду України від 04.11.2015, як на доказ своєї правової позиції, в якій суд у аналогічних правовідносинах прийняв рішення на користь податкового органу не може братись судом до уваги, оскільки обставини встановлені у справі, що розглядається не є подібними до обставин встановлених у вказаній постанові Верховного Суду України.

Так, у постанові Верховного суду України від 04.11.2015 зазначено що, фізичною особою-підприємцем не проводилось оприбуткування готівки протягом тривалого часу, а саме в період з 25.07.2014 по 30.11.2014, натомість позивач, по справі що розглядається, здійснював записи в КОРО, проте вона не була зареєстрована у встановленому законом порядку. Крім того, у вказаній постанові Верховного суду України зазначено що фізичною особою-підприємцем не велась касова книга, натомість позивачем, у справі що розглядається, оприбуткування готівки підтверджується відповідними фіскальними звітними чеками.

В звязку з чим, суд приходить до висновку, щодо неправомірного застосуванням до позивача штрафних (фінансових) санкцій розмірі 18 324 грн 25 коп., з обставин оприбуткування позивачем суми готівкових коштів в КОРО в розмірі 3 664 грн 85 коп. в період з 01.04.2016 по 05.04.2016 у звязку з тим, що позивачем не здійснено реєстрацію КОРО у встановленому законом порядку.

Крім того, з приводу не оприбуткування готівкових коштів з денних звітів РРО з № 1888 по № 1890 з 13.06.2016 по 15.06.2016 на суму 2 700 грн 43 коп., суд зазначає про таке.

З аналізу приписів п.2.6 Положення та п.5 глави 4 розділу II Порядку, суд дійшов висновку, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО. Крім того, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книги оприбуткування готівки є сукупність таких дій фіксування повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у КОРО. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки.

З матеріалів справи встановлено не оприбуткування готівкових коштів з денних звітів РРО з № 1888 по № 1890 з 13.06.2016 по 15.06.2016 на суму 2 700 грн 43 коп.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що нарахування позивачу штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 13 502 грн 15 коп. є обґрунтованим, а позов таким, що не підлягає до задоволення в цій частині.

Вказана правова позиція суду підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, що викладена в постанові вказаного суду від 12.05.2015 по справі № 21-299а15.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 244-2Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Щодо тверджень представника позивача стосовно того, що перевірка за наслідками якої прийнято оскаржуване податкове повідомлення рішення - проведена незаконно, у звязку з тим, що наказ на її проведення та направлення видані не уповноваженою особою, суд зазначає про таке.

Перевірка позивача проведення на виконання наказу № 230 від 10.06.2016 голови комісії з реорганізації Корсунь-Шевченківської ОДПІ ОСОБА_4 На підставі вказаного наказу видані направлення № 142 та № 143 від 10.06.2016 щодо проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3.

Як визначив Верховний Суд України в постанові від 24.12.2010 у справі № 21-25а10, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Зазначене узгоджується з приписами статті 67 Конституції України, відповідно до яких кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в розмірі і в порядку, встановленими законом. Тому процедурні порушення, допущені контролюючим органом при призначенні та/або проведенні перевірки, не можуть бути обставиною, яка звільняє платника податків від відповідальності за невиконання його податкового обов'язку.

Відповідно до викладеного, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок, можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.

Разом з тим, суд зазначає, що представнику позивача було відмовлено у прийнятті заяви від 13.12.2016, в якій він просив змінити предмет або підставу позову та визнати протиправним наказ голови комісії з реорганізації Корсунь-Шевченківської обєднаної державної податкової інспекції від 10.06.2016 № 230 «Про проведення фактичних перевірок»; визнати протиправними видані на підставі вказаного вище наказу направлення на проведення перевірку від 10.06.2016 № 142 та № 143; визнати протиправною перевірку проведену 16.06.2016 стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, враховуючи ту обставину, що розгляд даної справи по суті вже було розпочато.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Преамбулою Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року

№ 1402-VIII, визначено, організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд. Статтею 7 вказаного Закону, визначено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Враховуючи вищезазначене, та беручи до уваги, ту обставину, що у позивача існували поважні причини, які заважали останній здійснити реєстрацію книги ОРО № Р/8 у встановленому законом порядку в період з 01.04.2016 по 06.04.2016, то суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а податкове повідомлення-рішення від 13.07.2016 № НОМЕР_1 таким що підлягає до скасування в частині нарахування позивачу штрафних (фінансових) санкцій розмірі 18 324 грн 25 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Черкаської обєднаної державної податкової інспекції (Канівське відділення) Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 13 липня 2016 року № НОМЕР_1 в частині нарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 штрафних (фінансових) санкцій в розмірі

18 324 грн 25 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Черкаської обєднаної державної податкової інспекції (Канівське відділення) Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (ідентифікаційний код - 39619245) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 183 (сто вісімдесят три) грн. 24 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель

Постанова складена у повному обсязі 21.12.2016.