Справа № 316/1733/16-а
Суддя: Вільямовська Н. О.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/1733/16-а
Провадження № 2-а/316/112/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2016 року м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Вільямовської Н.О.,

при секретарі: Рябуха О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодар адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправними дії УПСЗН Енергодарської міської ради Запорізької областіщодо проведення у 2016 році виплати одноразової щорічної допомоги до 05 травня по ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», та стягнути з відповідача на свою користь одноразову щорічну допомогу до 05 травня у розмірі семи мінімальних пенсій за віком за 2016 рік з урахуванням раніше сплачених сум.

Враховуючи те, що у 2011-2016 роках сплата одноразової грошової допомоги здійснювалася відповідачем у порядку, абсолютно тотожному її сплаті в 2004 році та на підставі аналогічних законодавчих актів, що і в 2004 році, тобто без врахування доходів та вимог зазначених в рішенні Конституційного Суду України, вважає, що сума недоплати, яка утворилася за 2011-2016 роки внаслідок неправомірних дій відповідача та повинна бути відшкодована ним в повному обсязі.

В судове засідання сторони не зявилися.

Позивач надіслав на адресу суду заяву, у якій просить розглядати адміністративний позов у його відсутність, та задовольнити вкладені у ньому вимоги у повному обсязі (а.с. 31).

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 також надіслала заяву, у якій просить розглянути справу у її відсутність, відмовити у задоволенні позову (а.с. 25).

Дослідивши матеріали позову, судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи (а.с. 6).

У відповідності до ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» позивачу щорічно до 5 травня повинна надаватися грошова допомога в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, як інваліду війни. У жовтні він звернувся до УПСЗН з вимогою про перерахунок та доплату щорічної допомоги як інваліду 3 групи, в добровільному порядку згідно Закону.

Але, всупереч вимогам вказаного Закону та п. З ст. 22 Конституції України, щорічна одноразова грошова допомога на оздоровлення у 2016 році виплачувалась не в повному обсязі, про що йдеться у відповіді УПСЗН № 2547/1 від 01.11.2016 року, яку ОСОБА_1 отримав лише 11.11.2016 року (а.с. 7).

Відповідачем не враховано, що Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 р. внесені Законом України від 28 грудня 2008 р. зміни до ст. 13 ч.5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визнані неконституційними, в зв'язку з чим діє попередня редакція зазначеного Закону відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України.

ОСОБА_1 має статус інваліда війни, наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на щорічну разову допомогу до 5 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за віком як інвалід 3 групи.

Наділивши зазначеною соціальною гарантією осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інвалідів війни, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень цих осіб.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до положень статті 21 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Особа права, яка пов'язана з отриманням бюджетних коштів і базується на нормах спеціальних нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органів державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань, не може прийматися до уваги.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження підзаконним актом змісту та обсягу права, наданого Законом України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», є безпідставним.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II Закону України від 28.12.2007 № 107-VІ, внесені підпунктом «б» підпункту 2 пункту 20 розділу II Закону України від 28.12.2007 № 107-VІ, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Згідно правової позиції, викладеної у рішенні Конституційного Суду України «У справі за конституційним поданням 252 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до Конституції України» від 8 грудня 2004 року № 2222-ІV (справа про додержання процедури внесення змін до Конституції України)» № 20-рп/2010 від 30.09.2010 відновлення дії попередньої редакції норм закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», положення закону які були змінені, доповнені та виключені Законом України від 28.12.2007 № 107-VІ відновили свою дії.

Отже на час видання Постанови Кабінету Міністрів України «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2011 році відповідно до Законів України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» № 141 від 02.03.2016, діяла редакція Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у відповідності до якої: щорічно до 5 травня інвалідам 3 групи виплачується разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, Конституційний суд своїм рішенням підтвердив факт порушення чинного законодавства, зокрема Закону «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», в частині правильності визначення розміру щорічної разової допомоги інвалідам 3 групи, яка повинна становити та сплачуватися в розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 8, 11, 88, 104-106 КАС України ст.ст.8, 19, 22, 75, 92, 152 Конституції України, Законом України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької областіщодо проведення у 2016 році виплати одноразової щорічної допомоги до 05 травня по ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області на користь ОСОБА_1 одноразову щорічну допомогу до 05 травня у розмірі семи мінімальних пенсій за віком за 2016 рік з урахуванням раніше сплачених сум.

Постанову може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Енергодарський міський суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги на постанову, а у разі подання апеляційної скарги - відразу після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Н. О. Вільямовська