Справа № 456/3099/16-а
Суддя: Гулкевич О. В.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/3099/16-а
Провадження № 2-а/456/137/2016
ПОСТАНОВА

іменем України
23 грудня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Гулкевича О. В.

при секретарі Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Стрийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд визнати відмову Стрийського об`єднаного управління ПФУ Львівської області в призначенні йому пенсії за вислугу років протиправною та зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за вислугу років відповідн до положень п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення із заявою до відповідача, тобто з 17.05.2016р.

В обгрунтування позовних вимог покладається на те, що згідно із ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (надалі Закон) має право на призначення пенсії за вислугу років. Відповідно до п.«е» ст.55 даного Закону право на пенсію за вислугу років мають працівники охорони здоров`я після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за Переліком, що затверджується у порядку визначеному КМУ, станом на 01.04.2015р. не менше 25 років. Згідно із ст.7 Закону пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на пенсію. Згідно із записами в трудовій книжці позивача він працював:

- з 01.04.1986р. по 31.05.1986р. на посаді завідувача медпункту с.Плугів Золочівського району;

- 01.08.1988р. по 10.02.1989р. - на посаді фельдшера відділення швидкої допомоги Стрийської ЦМЛ;

- з 13.02.1989р. по 15.03.1989р. - на посаді інструктора лікувальної фізкультури санаторію матері і дитини «Пролісок»;

- з 16.03.1989р. по 29.10.1992р. - на посаді медсестри по масажу санатроію «Лаванда»;

- з 01.08.1992р по 27.12.1992- на посаді медсестри стаціонару та медсестри ЛФК Стрийської МДЛ;

- з 21.07.2003р. по 22.06.2004р. - на посаді медсестри Стрийської МДЛ;

- з 23.06.2004р. по 12.05.2016р. - на посаді медсестри з масажу фізіотерапевтичного відділення Моршинської МЛ.

Окрім цього, згідно з довідкою №179-2/84 від 30.01.2014р., що видана Львівським територіальним архівним відділом Галузевого державного архіву МО України, він проходив службу у в/ч НОМЕР_1 з 12.06.1986р. по 22.06.1988р. на посаді санітарного інструктора медичного пункту даної частини.

Тобто загальний стаж, який надає йому право на призначення пенсії за вислугу років. Становить - 26 років 01 місяць 06 днів.

17.05.2016 року він звернувся до Стрийського ОУПФУ із заявою про призначення пенсії за вислугу років та в кінці вересня 2016р. отримав рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років з тих підстав, що у нього немає 25 років спеціального стажу, необхідного для призначення такої пенсії, оскільки робота на посаді санінструктора не може бути зарахована до такого стажу.

Вважає таку відмову безпідставною оскільки згідно з Переліком закладів і установ охорони здоров`я ЗСУ від 20.05.2004р. №162 до амбулаторно-поліклінічних закладів належать: поліклініка, поліклінічне відділення (усіх найменувань), медична служба військової частини, медичний пункт військової частини. Згідно архівної довідки від 30.01.2014р. №84 він проходив службу на посаді санінструктора саме в медичному пункті військової частини НОМЕР_1 , який відноситься до амбулаторно-поліклінічних закладів, крім того посада санінструктора відносилась до посад середнього медичного персоналу.

Рішення відповідача вважає протиправним, тому й звернувся до суду із даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Окрім цього ОСОБА_1 пояснив, що після завершен навчання у Борислаському медичному училищі та отримання спеціальності фельдшер був призваний на строкову військову службу, яку проходив у військовій частині на посаді санітарного інструктора медичного пункту, оскільки в штатному розписі медпункту цієї частиини інші посади окрім санітарного інструктора не були передбачені.

Представник відповідача Стасин Р.З. в судовому засіданні позов заперечив, покликаючись на те, що період військової служби на посаді санітарного інструктора до стажу роботи, яка дає право на пенсію за вислугу років, зараховувати немає підстав, оскільки в архівній довідці, виданій Галузевим державним архівом МОУ не вказано, що військова служба проходила в закладах охорони здоров`я МОУ, що передбачені Переліком; також документально не підтверджено належність посади санітаного інструктора до середнього медичного персоналу; відсутній й нормативний акт, яким посада санітаного інструктора віднесена до середнього медичного персоналу. Тому, слід вважати підтвердженим стаж роботи позивача, який дає йому як працівнику охорони здоровя право на пенсію за вислугу років 24 роки 1 місяць 01 день, якого недостатньо для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_2 , копія якої міститься в матеріалах справи, працював: з 01.04.1986р. по 31.05.1986р. на посаді завідувача медпункту с.Плугів Золочівського району; з 01.08.1988р. по 10.02.1989р. - на посаді фельдшера відділення швидкої допомоги Стрийської ЦМЛ; з 13.02.1989р. по 15.03.1989р. - на посаді інструктора лікувальної фізкультури санаторію матері і дитини «Пролісок»; з 16.03.1989р. по 29.10.1992р. - на посаді медсестри по масажу санаторію «Лаванда»; з 01.08.1992р. по 27.12.1992р. - на посаді медсестри стаціонару та медсестри ЛФК Стрийської МДЛ; з 21.07.2003р. по 22.06.2004р. - на посаді медсестри Стрийської МДЛ; з 23.06.2004р. по 12.05.2016р. - на посаді медсестри з масажу фізіотерапевтичного відділення Моршинської МЛ.

З архівної довідки №179-2/84, виданої Львівським територіальним архівним віддлом Галузевого державного архіву МОУ, вбачається, що ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 з 12.06.1986р. по 22.06.1988р. на посаді санітарного інструктора медичного пункту військової частини НОМЕР_1 . За своїм призначенням відповідно до Переліку закладів охорони здоров`я Збройних сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 20.05.2004 року № 162, він відноситься до амбулаторно-поліклінічних закладів.

Згідно із статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується військова служба.
Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військо-вої служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (стаття 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).
Якщо військовослужбовці проходять військову службу в закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України на посадах лікарів та середнього медичного персоналу, тобто на посадах, які передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993р. №909 проходження військовослужбовцями військової служби зараховується до стажу роботи, яка дає право на пенсію за вислугу років (лист Міністерства юстиції України від 18.05.2009 №6090-0-33-09-21). Перелік закладів охорони здоров`я Збройних сил України, затверджений наказом Міністра оборони України 20.05.2004 за №162.

Згідно з Переліком закладів і установ охорони здоров`я Збройних Сил України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 20.05.2004 року № 162 до амбулаторно-поліклінічних закладів належать: поліклініка, поліклінічне відділення (усіх найменувань); медична служба військової частини; медичний пункт військової частини.

Проаналізувавши дані норми, суд приходить до переконливого висновку, що до організаційно-штатної структури вказаної військової частини входив структурний підрозділ «Медичний пункт», який за своїм призначенням відповідно до Переліку закладів охорони здоров`я Збройних сил України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 20.05.2004 року № 162 відноситься до амбулаторно-поліклінічних закладів.

Беручи до уваги дану архівну довідку, суд відхиляє посилання представника відповідача про те, що в ОСОБА_1 відсутній 25-ти річний спеціальний стаж роботи в закладах і на посадах, які дають право на пенсію за вислугу років, оскільки підрахувавши стаж роботи позивача, суд з достовірністю стверджує, що його загальний строк становить понад 25 років.

Крім того, підтвердженням того, що позиція позивача ОСОБА_1 є належним чином обгрунтованою, стверджуються: копією диплома позивача серії НОМЕР_3 , виданного 01.03. 1986р., згідно з яким позивачу після закіфнченн навчання у Борислаському медичному училищі присовоєно кваліфікацю фельдшер; Переліком закладів і установ охорони здоров`я і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 1436 від 26.09.2002 р. Розділом 2 «Охорона здоров`я» Переліку передбачено, що до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах лікарів та середнього медичного персоналу, зокрема в лікарняних закладах, амбулаторно-поліклінічних закладах.

Таким чином, в судовому засіданні беззаперечно встановлено, що в період з 12.06.1986р. року по 22.06.1988 року ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді санітарного інструктора військової частини НОМЕР_1 в структурному підрозділі «Медичний пункт», який згідно Переліку закладів охорони здоров`я Збройних Сил України відноситься до амбулартоно-поліклінічних закладів, тому позивач має право на пенсію за вислугу років, оскільки в останнього наявний спеціальний стаж роботи тривалістю більше 25 років.

З матеріалів справи також вбачається, що позивач ОСОБА_1 звертався до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за вислугою років, як працівнику охорони здоров`я. Однак рішенням Стрийського ОУПФУ Львівської області №12 від 12.09.2016р. йому відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідного 25-річного спеціального стажу роботи в закладах і на посадах, які дають право на пенсію за вислугою років, зокрема відмовлено в зарахуванні до спеціального стажу періоду проходження військової служби на посаді санітарного інструктора.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники охорони здоров`я при наявності спеціального стажу роботи 25 років за Переліком, що завтверджується у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з ч.6 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженої постановою КМУ від 12 серпня 1993р. за № 637, для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються довідки архівних і військово-лікувальних установ.

На підставі вище наведеного суд приходить до переконання що рішення №12 від 12.09.2016 року про відмову позивачу у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідного 25-річного спеціального стажу роботи в закладах і на посадах, які дають право на пенсію за вислугою років, яким відмовлено в зарахуванні до спеціального стажу період військової служби на посаді санітарного інструктора, є неправомірним, оскільки з архівної довідки від 30.01.2014р. чітко вбачається, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в структурному підрозділі «Медичний пункт», який згідно Переліку закладів охорони здоров`я Збройних Сил України відноситься до амбулартоно-поліклінічних закладів у період з 12.06.1986 року по 22.06.1988 року, тому загальний стаж його трудової діяльності становить більше 25 років.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадовці повинні діяти в межах повноважень і способом, передбаченим законодавством України.

Відповідно до ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про відсутність необхідного 25-річного стажу роботи для призначення пенсії за вислугу років, оскільки вони суперечать встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам та нормативно правим актам, на підставі яких встановлюється стаж роботи для призначення такої пенсії.

На підставі вище наведеного, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що позивач ОСОБА_1 набув необхідний стаж понад 25 років на посаді, яка дає право на пенсію за вислугу років, а тому має право на призначення пенсії згідно ст. 55 п. «4» Закону України «Про пенсійне забезпечення».Керуючись ст.ст.159-163,167 КАС України, ст.55 п. «е» З акону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 8 Закону України «про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд

п о с т а н о в и в :

позов задовольнити. Визнати протиправною відмову Стрийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Стрийське об`єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 17 травня 2016 року.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Стрийський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її проголошення.

Головуючий-суддя О. В. Гулкевич