Справа № 802/1951/16-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 грудня 2016 р. Справа № 802/1951/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Віятик Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренка Ігоря Валерійовича

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до: Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області

про: визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

17.11.2016 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, відповідач), в якому просить:

- визнати відмову Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №Ш-16028/0-4996/6-16 від 25.10.2016 року - протиправною.

- зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути клопотання громадянки ОСОБА_3 щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду загальною площею 29,8966 га із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення (пасовища) на території Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області для сінокосіння і випасання худоби.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області подала заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду загальною площею 29,8966 га із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення (пасовища) на території Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області для сінокосіння і випасання худоби. Однак, відповідач відмовив у затвердженні проекту землеустрою, посилаючись на те, що розмір земельної ділянки, яку бажає отримати позивач для сінокосіння та випасання худоби, перевищує розмір земельної ділянки, яка надається громадянам для вирощування сільськогосподарської продукції для власних потреб. Позивач вважає вказану відмову протиправною, оскільки оскаржуване рішення прийняте відповідачем з підстав, які не передбачені Земельним кодексом України.

У судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав та просив суд його задовольнити. При наданні пояснень зазначив, що підстава для відмови затвердження проекту землеустрою не ґрунтується на Законі, оскільки право на отримання в оренду земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби мають фізичні особи незалежно від площі земельної ділянки.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечував та у своїх поясненнях звертає увагу суду на те, що Головне управління Держгеокастру у Вінницькій області не може затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду загальною площею 29,8966 га, оскільки площа земельної ділянки сінокосіння та випасання худоби так само як і особистого селянського господарства, яка надається громадянину для власних потреб, не може перевищувати 2 га. Тому позивачу правомірно відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для сінокосіння та випасання худоби загальною площею 29,8966 га на території Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в березні 2016 року до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_3 подано клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для сінокосіння і випасання худоби на території Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області інвентарний № 5-03 від 12.10.2015 (далі - проект № 5-03). Відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № Ш-2757/0-948/6-16 від 10.03.2016 року у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для сінокосіння і випасання худоби на території Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області - відмовлено. Відмова аргументована тим, що проект № 5-03 містить ряд недоліків після усунення яких проект буде розглянуто.

Усунувши невідповідності проекту № 5-03, ОСОБА_3 повторно падала клопотання щодо затвердження проекту № 5-03. Відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № Ш-10609/0-3910/6-16 від 29.07.2016 року у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для сінокосіння і випасання худоби на території Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області - відмовлено. У відмові вказано про відсутність витягу з технічної документації нормативної грошової оцінки земель, що унеможливлює визначити розмір орендної плати.

В подальшому ОСОБА_3 повторно падала клопотання щодо затвердження проекту № 5-03. Відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №Ш-16028/0-4996/6-16 від 25.10.2016 року у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для сінокосіння і випасання худоби на території Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області - відмовлено. Відмова аргументована тим, що розмір земельної ділянки має бути адекватним можливостям громадянина її використовувати за цільовим призначенням. Застосовано аналогію права, зокрема, вказано, що розмір земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби, так само як для особистого селянського господарства, не може перевищувати 2 га, а органи державної влади чи місцевого самоврядування можуть створювати громадські сіножаті, пасовища (ч. 2 ст. 34 ЗК України).

Надаючи правову оцінку вищевказаній відмові, суд керується наступними мотивами.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Земельним кодексом України (далі - ЗК України).

Так, в силу положень ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до п. а) ч. 2 ст. 22 ЗК України, до земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

Громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва передаються у власність та надаються у користування землі, віднесені до категорії земель сільськогосподарського призначення (п. "а" ч. 3 ст. 22 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЗК України громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби.

Статтею 116 ЗК України, зокрема частиною 1 передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2 ст. 116 ЗК України).

Судом також встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-1024/20- 15 від 02.07.2015 року надано дозвіл ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянко в оренду за орієнтовною площею 32,10 га із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення (пасовища) на території Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області для сінокосіння і випасання худоби.

Відповідно до вказаного наказу було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду ОСОБА_3 для сінокосіння і випасання худоби на території Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області інвентарний № 5-03 від 12.10.2015 року.

Згідно з ч. 6 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обовязкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Частиною 10 ст. 123 ЗК України передбачено, що рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до ч. 13 ст. 123 ЗК України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Статтею 25 Закону України «Про землеустрій» визначено, що документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Види документації із землеустрою: ґ) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно з ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають:

- завдання на розроблення проекту землеустрою;

- пояснювальну записку;

- копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності);

рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом);

- письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду;

- довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями;

- матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки);

- відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

- копії правовстановлюючих документів на обєкти нерухомого майна для обєктів будівництва ІІІ-У категорії складності, які розташовані на земельній ділянці;

- розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом);

- розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом);

- акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки);

- акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки);

- перелік обмежень у використанні земельних ділянок;

- викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

- кадастровий план земельної ділянки;

- матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки).

При розгляді справи стороною відповідача не заперечувалось те, що позивач звернувшись до Головного управління Держгеокадасту у Вінницькій області дотрималась вимог чинного законодавства щодо форми та змісту поданого клопотання (заяви), а також долучила до клопотання щодо затвердження проекту землеустрою передбачені чинним законодавством України документи.

Проте, як підставу для відмови позивачу в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для сінокосіння та випасання худоби став висновок відповідача про те, що розмір земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби, так само як для особистого селянського господарства, не може перевищувати 2 га, а органи державної влади чи місцевого самоврядування можуть створювати громадські сіножаті, пасовища.

На переконання суду вказана підстава для відмови не ґрунтується на Законі.

Так, згідно ч. 6 ст. 183-1 ЗК України, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Необхідно звернути увагу на те, що оспорювана позивачем підстава для відмови в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не охоплюється нормами ч. 6 ст. 183-1 ЗК України. Крім того, системний аналіз норм Земельного кодексу України дає підстави вважати, що правові підстави для обмеження площі земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби, яка може бути передана у користування фізичним особам відсутні. Тому, вказаний висновок відповідача є помилковим так таким, що не ґрунтується на Законі.

Стосовно посилання на ч. 2 ст. 34 ЗК України варто відзначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ЗК України органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.

Таким чином, створенню громадської сіножаті чи пасовища повинно передувати відповідне рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування. Доказів прийняття такого рішення суду сторонами не надано, про його існування також не повідомлено. Відтак, посилання відповідача на ч. 2 ст. 34 ЗК України є також необгрунтованим.

З огляду на викладене суд приходить до переконання, що Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області з непередбачених Законом підстав відмовило ОСОБА_3 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння та випасання худоби загальною площею 29,8966 га, що знаходиться на території Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою необхідно зазначити, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Таким чином, з урахуванням наявності в суду права при задоволенні вимог адміністративного позову прийняти рішення про зобов'язання відповідача вчинити певні дії, а також беручи до уваги протиправність відмови суб'єкта владних повноважень у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суд доходить висновку, що позивачем обрано вірний спосіб захисту порушеного права, який може бути застосований при прийнятті рішення у даній адміністративній справі.

Враховуючи викладене, адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, Вінницький окружний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про затвердження ОСОБА_3 проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для сінокосіння і випасання худоби на території Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (за межами населеного пункту), з підстав викладених у листі №Ш-16028/0-4996/6-16 від 25.10.2016р.

3. Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для сінокосіння і випасання худоби орієнтовною площею 29,8966 га із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення (пасовища) на території Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (за межами населеного пункту).

4. Стягнути на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 1102,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ().

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна