Справа № 335/12376/15-а (2-а/335/25/2016)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2016 рокусправа № 335/12376/15-а (2-а/335/25/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2016 року у справі № 335/12376/15-а за позовом ОСОБА_1 до Державної фінансової інспекції в Запорізькій області, першого заступника начальника Державної фінансової інспекції в Запорізькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Запорізькій області, першого заступника начальника Державної фінансової інспекції в Запорізькій області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови від 27.11.2015 року серії ДФІ №08-0200/2015 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136.00 грн. та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.162-2 КУпАП.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2016 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

ОСОБА_1, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 18.11.2015 року головним державним фінансовим інспектором ДФІ в Запорізькій області при проведенні ревізії в Концерні Міські теплові мережі за період з 01.05.2012 по 31.07.2015 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДФІ №08-0284/2015 року.

У вказаному протоколі було зазначено, що при проведенні ревізії було виявлено порушення законодавства з фінансових питань, ведення бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку в частині внесення до фінансової звітності недостовірних даних, а саме: у формі №1 Баланс (звіт про фінансовий стан) на 30.06.2015 року занижена сума дебіторської заборгованості за розрахунками за виданими авансами по рядку 1135 на 33745.69 тис. грн.. внаслідок не застосування при обліку розрахунків за постачальниками та підрядниками в частині перерахованих авансів субрахунку 371 Розрахунки за виданими авансами. Порушення вчинено у період травень 2012 року-липень 2015 року. Порушення вчинено у період травень 2012 року липень 2015 року. Порушення виявлено 13.10.2015 року (акт ревізії від 13.10.2015 року №06-21/10, підписаний із запереченнями, висновок на які наданий 18.11.2015 року) в Концерні Міські теплові мережі, що є порушенням ч.7 ст.8 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансова звітність в Україні, Інструкції про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку, активів, капіталу, зобовязань і господарський операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1999 року №291, п.29 П(С)БО 2 Баланс, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999 року №87 та розділу ІІІ п.3 НП(С)БО 1 Загальні вимоги до фінансової звітності, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 року №73.

На підставі вказаних висновків, 27.11.2015 року Відповідачем була прийнята постанова Серії ДФІ №08-0200/2015 про накладення адміністративного стягнення, якою ОСОБА_1 було визнано винною у порушенні законодавства з фінансових питань та накладено стягнення у розмірі 136.00 грн.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної постанови, Позивач звернулась до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач при винесенні оскаржуваної постанови діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ст.164-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, приховування в обліку валютних та інших доходів, непродуктивних витрат і збитків, відсутність бухгалтерського обліку або ведення його з порушенням установленого порядку, внесення неправдивих даних до фінансової звітності, неподання фінансової звітності, несвоєчасне або неякісне проведення інвентаризацій грошових коштів і матеріальних цінностей, несвоєчасне подання на розгляд, погодження або затвердження річного фінансового плану підприємства державного сектору економіки та звіту про його виконання, перешкоджання працівникам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізій та перевірок, невжиття заходів щодо відшкодування з винних осіб збитків від недостач, розтрат, крадіжок і безгосподарності, - тягнуть за собою накладення штрафу від восьми до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належить до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, несе власник або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів. Для забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємство самостійно обирає форми його організації, зокрема, введенням до штату підприємства посади бухгалтера або створення бухгалтерської служби на чолі з головним бухгалтером (ч. 4 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність").

Зі змісту зазначених норм вбачається, що на власника або уповноважений орган підприємства покладається обовязок по організації та веденню бухгалтерського обліку, яке у випадку його неналежного виконання супроводжується накладенням адміністративного стягнення.

Як свідчать встановлені обставини справи, Державною фінансовою інспекцією в Запорізькій області було проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності в Концерні Міські теплові мережі за період з 01.05.2012 року по 31.07.2015 року. До переліку документів, за якими проведено ревізію входить фінансова звітність підприємства, яка під час ревізії перевірялась на відповідність зазначених в ній даних бухгалтерському обліку Концерну „МТМ.

Як зазначено у акті ревізії, згідно даних фінансової звітності Концерну МТМ інша поточна дебіторська заборгованість станом на 30.06.2012 року становила 20 128 тисяч гривень станом на 30.06.2015 збільшилась на 21 389 тисяч гривень та склала 41 517 тисяч гривень.

При цьому, найбільшу у складі іншої поточної дебіторської заборгованості склала заборгованість, що обліковується по субрахунку 631 Розрахунки з вітчизняними постачальниками.

За результатами ревізії правильності та обґрунтованості відображених по бухгалтерському обліку розрахунків з дебіторами по субрахунку 631 Розрахунки з вітчизняними постачальниками за період з 01.05.2012 року по 31.07.2015 рік встановлено проведення попередньої оплати (авансування) постачальників та підрядників за рахунок коштів підприємства та наявність авансів, які не відпрацьовані ними.

При цьому, на кожну звітну дату по субрахунку 631 Розрахунки з вітчизняними постачальниками обліковувались, як дебіторська заборгованість (невідпрацьовані аванси), так і кредиторська заборгованість (виконані роботи, поставлені товари не оплачені Концерном МТМ).

Між тим, при перерахуванні авансів постачальникам та підрядникам їх облік не здійснювався по субрахунку 371 Розрахунки за виданими авансами, як передбачено Інструкцією про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобовязань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 №291, що призвело до недостовірного складання фінансової звітності - не відображення сум перерахованих авансів по рядку 1130 Дебіторська заборгованість за розрахунками виданими авансами форми фінансової звітності Баланс (Звіт про фінансовий стан).

При цьому, факт здійснення обліку попередніх оплат в Концерні МТМ по рахунку 631 Розрахунки з вітчизняними постачальниками та підрядниками та відображення його у статті 1155 Інша поточна заборгованість також був підтверджений Позивачем.

Отже, з зазначеного вбачається, що Позивачем були порушення правила бухгалтерського обліку.

Між тим, в апеляційній скарзі Позивач зазначає, що контролюючим органом не було встановлено факт того, що відображення операцій на рахунку 631 або 371 якимось чином могло вплинути на фінансовий результат та підсумкові показники Звіту про фінансовий стан.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що положення ст.164-2 КУпАП, на підставі якої на Позивача були накладенні адміністративні стягнення, встановлюють адміністративну відповідальність зокрема за порушення правил ведення бухгалтерського обліку, які в даному випадку були допущені Позивачем.

Отже, виходячи з приписів чинного та встановлених обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо обґрунтованості накладення на Позивача адміністративного стягнення шляхом прийняття оскаржуваної постанови оскаржуваної постанови.

Також, під час розгляду справи Позивачем було заявлено клопотання про заміну сторони правонаступником, а саме Державної фінансової інспекції в Запорізькій області на Східний офіс Держаудитслужби в особі управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року №266 Про утворення Міжрегіональних органів Державної аудиторської служби, яке за приписами ст.55 КАС України свідчить про необхідність його задоволення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2016 року є обґрунтованою та законною, а підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2016 року у справі № 335/12376/15-а - залишити без змін. .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко