Справа № 756/11503/16-а
Суддя: Шумейко О. І.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/756/353/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шумейко О.І.,

при секретарі - Гончаренку О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Києва, інспектора Управління патрульної поліції м. Києва лейтенанта поліції Манішевської Аліни Романівни про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до Управління патрульної поліції м. Києва, інспектора Управління патрульної поліції м. Києва лейтенанта поліції Манішевської Аліни Романівни про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 31 серпня 2016 року він був зупинений інспектором полку УПП в м.Києві лейтенантом поліції Коропом Є.М. за перетин суцільної лінії дорожньої розмітки. Цього ж дня інспектором патрульної поліції Манішевською А.Р. було винесено постанову серії ДР № 066395 у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, необґрунтованими, а винесену постанову у справі про адміністративне правопорушення такою, що не ґрунтуються на реальних фактах. Так, позивач вказує, що 31 серпня 2016 року близько 16 год. 00 хв. він рухався з Поштової площі по вул. Набережно-Хрещатицькій в м. Києві у крайній правій смузі в бік перетину із Гаванським мостом. Після проїзду перетину із Гаванським мостом по крайній лівій смузі дозволяється лише повертати наліво, а по правій смузі можна рухатися лише прямо. Проте перед ним рухався автомобіль, швидкість якого була менше 30 км/год., який пізніше взагалі зупинився, включивши покажчик лівого повороту. Для здійснення об'їзду даного автомобіля позивач перестроївся у крайню праву смугу, яка була повністю вільною, після чого був зупинений працівником патрульної поліції, який представився Коропом Є.М. та звинуватив його у вчиненні адміністративного правопорушення. Позивач вказує, що протокол про вчинення ним правопорушення не складався, постанова винесена інспектором патрульної поліції, яка йому не представлялась та з якою він не спілкувався. Крім того, оскаржувана постанова заповнена нерозбірливим почерком.

За таких обставин, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДР №066395, від 31 серпня 2016 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, явку свого представника не забезпечили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв, клопотань на адресу суду не надіслали.

Відповідно до ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

31 серпня 2016 року ОСОБА_1 був зупинений інспекторами Управління патрульної поліції в м.Києві за перетин суцільної лінії дорожньої розмітки. Цього ж дня інспектором патрульної поліції Манішевською А.Р. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДР №066395, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. У постанові було зазначено, що 31 серпня 2016 року о 16:03 год. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Набережно-Хрещатицькій в м. Києві перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив п. 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 215 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тощо.

Згідно з ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за свої внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами частини першої статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або п'ятдесяти штрафних балів.

Згідно з розділом 34 ПДР України вузька суцільна лінія 1.1 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінію 1.1 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Позивач у позовній заяві зазначив, що він здійснив перетин суцільної лінії з метою об'їзду нерухомої перешкоди та обгону автомобіля, який рухався зі швидкістю менше 30 км/год. В день прийняття інспектором патрульної поліції позивач звернувся до Управління патрульної поліції у м. Києві зі скаргою на дії поліцейських, в якій послався на обставини, що викладені вище.

Матеріалами справи підтверджено, що інспектором патрульної поліції було зафіксовано порушення правил дорожнього руху не в автоматичному режимі. На місці вчинення адміністративного правопорушення відповідачем складено постанову про накладення адміністративного стягнення. Особа, яка була притягнута до адміністративної відповідальності інспектором, постанову не підписувала та заперечувала факт порушення ним правил дорожнього руху. Інспектором у протоколі не зазначено, якими фактичними доказами він керувався.

Положеннями статті 258 КУпАП встановлено чіткий перелік випадків, коли суб'єкт владних повноважень має право не складати протокол про адміністративне правопорушення. Відповідач цієї норми статті не дотримався.

За таких обставин, при прийнятті оскаржуваної постанови інспектором патрульної поліції не було витребувано у позивача пояснень, не встановлено усіх фактичних обставин справи, що призвело протиправного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявні або відсутні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

За приписами ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, отримавши копію адміністративного позову, свої заперечення на адресу суду не надіслав, доказів правомірності свого рішення не надав.

За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Києва, інспектора Управління патрульної поліції м. Києва лейтенанта поліції Манішевської Аліни Романівни про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДР №066395, від 31 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесену інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенантом поліції Манішевською Аліною Романівною.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.І. Шумейко