Справа № 812/1207/16
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2016-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України

16 грудня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1207/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ковальової Т. І.,

при секретарі судового засідання Дюкаревій М. І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача, третьої особи Сидоренко В. В.,

представника відповідача не прибув,

третьої особи Шевчука В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання протиправної бездіяльність щодо не звільнення з військової служби та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 про визнання протиправної бездіяльність щодо не звільнення з військової служби та зобов`язання звільнити з військової служби.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року, замінено неналежного позивача ОСОБА_2 на належного - ОСОБА_1 , виключено ОСОБА_1 з учасників адміністративного процесу, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено ОСОБА_2 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

В обґрунтування уточненого позову позивач зазначив, що 23 травня 2013 року був призваний Горлівським ОМВК на строкову військову службу. Після закінчення строкової військової служби позивача умовили підписати контракт на подальшу службу. Після погіршення стану здоров`я батьків, позивач у 2013 році вперше звернувся з рапортом до командира частини щодо дострокового звільнення у зв`язку з сімейними обставинами. Командир відмовив у його задоволенні. Батько позивача також неодноразово звертався до Луганського обласного комісаріату щодо дострокового звільнення зі служби позивача. У листі відповіді від 03.08.2016 Луганським обласним комісаріатом було зазначено, що для винесення рішення щодо правомірного звільнення ОСОБА_1 необхідно надати копію паспорта батька та мати, копію пенсійних посвідчень, копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 , довідку про склад сім`ї, довідку медико-соціальної експертної комісії.

22 грудня 2015 року комісією від Рубіжансько - Кремінського об`єднаного міського воєнного комісаріату складений акт обстеження сімейного стану позивача та зазначено, що батьки потребують щоденної сторонньої допомоги у вирішенні побутово - житлових питань. Батько позивача направив до Військової частини НОМЕР_1 заяву разом з документами щодо розгляду питання про звільнення ОСОБА_1 .

Листом від 26.03.2016 за підписом командира частини полковника ОСОБА_3 військової частини НОМЕР_1 відмовлено у задоволенні заяви щодо звільнення ОСОБА_1 зі служби за сімейними обставинами та зазначено, що до заяви не були додані медичні довідки.

З урахуванням вищевикладеного позивач просив суд визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо не розірвання контракту та звільнення зі служби, зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 розірвати контракт від 11.11.2014.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та зазначив, що неодноразово подавав рапорт на звільнення з військової служби, але йому було відмовлено.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заперечення, в обґрунтування якого зазначив, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 - командир відділення ремонтної роти бронетанкового озброєння і техніки ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 встановленим порядком з рапортом про звільнення його з військової служби та наданням необхідних документів до командування військової частини НОМЕР_1 не звертався.

В наданих документах, що на думку позивача є підставою для звільнення ОСОБА_1 з військової служби відсутній відповідний висновок медико-соціальної експертної комісії, що свідчить про необхідність постійного стороннього догляду за батьками з боку їх сина. Ксерокопія довідки Лікарсько - консультативної комісії, без зазначення реквізитів і навіть не засвідчена печаткою не замінює висновок медико-соціальної експертної комісії.

На підставі викладеного відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа у судовому засіданні зазначив, що його здоров`я погіршилось, став ходити з палицею, важко самостійно пересуватись, у зв`язку з потребую стороннього нагляду та допомоги. Тому неодноразово звертався до військової частини щодо звільнення сина ОСОБА_1 з військової служби за сімейними обставинами, оскільки батько потребує сторонньої допомоги у соціально-побутових питань.

На підставі викладеного третя особа просила суд визнати дії командира військової частини неправомірними та звільнити сина ОСОБА_1 з військової служби за сімейними обставинами.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , призваний на строкову військову службу Горлівським ОМВК 23 травня 2013 року та відправлений у в/ч НОМЕР_1 м. Біла Церква, що підтверджується довідкою Горлівського об`єднаного міського військового комісаріату № 2/1119 від 17.10.2013 (а. с. 19).

11.11.2014 між ОСОБА_1 та Військовою частиною НОМЕР_1 укладено контракт щодо подальшої військової служби, що підтверджується записом у військовому квитку ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 (а. с. 63-64).

22 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернувся з заявою до Військового комісаріату Рубіжансько - Кремінського ОМВ, в якій просив розглянути питання і клопотати перед керівництвом військової частини НОМЕР_1 про дострокове розірвання контракту з ОСОБА_1 , оскільки він є інвалідом і не має можливості самостійно вести господарство та піклуватися, окрім сина нема кому (а. с. 23).

22 грудня 2015 року комісією у складі від Рубіжансько - Кремінського об`єднаного міського воєнного комісаріату складений акт обстеження сімейного стану призовника (військовослужбовця). На день призову (військовослужбовця) сім`я складає: ОСОБА_4 , 1938 р.н., бабуся, потребує стороннього догляду; ОСОБА_5 , 1963 р.н., мати, інвалід 2 групи з дитинства; ОСОБА_2 , 1965 р.н., батько, інвалід 2 групи з дитинства. Висновок військового комісара: згідно ст. 26 п. 6 (д) Закону України Про військовий обов`язок та військову службу військовослужбовець ОСОБА_1 має підстави щодо звільнення з військової служби за контрактом за сімейними обставинами (а. с. 24-26).

26 лютого 2016 року від командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 полковника ОСОБА_3 на адресу військового комісару Рубіжансько - Кремінського ОМВК Луганської області надійшов лист №379, в якому зазначено, що військовослужбовці під час дії особливого періоду мають право звільнитись відповідно до пункту г пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу через такі сімейні обставини необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років. ОСОБА_1 довідку медико-соціальної експертної комісії не представив. Тому підстав для звільнення з лав Збройних Сил України солдата ОСОБА_1 відповідно до підпунку г пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу не має (а. с. 22).

Листом від 16 травня 2016 року №116/9/4/6181, Міністерство оборони України військова частина НОМЕР_4 зазначила, що для прийняття рішення про звільнення з військової служби за сімейними обставинами, військовослужбовцю ОСОБА_1 необхідно встановленим порядком звернутися з рапортом до безпосереднього командира, до якого додати відповідні документи, що підтверджують зазначені сімейні обставини (а. с. 31).

Відповідно до листа від 03.08.2016, Луганським обласним комісаріатом було зазначено, що для винесення рішення щодо правомірного звільнення ОСОБА_1 необхідно надати копію паспорта батька та мати, копію пенсійних посвідчень, копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 , довідку про склад сім`ї, довідку медико-соціальної експертної комісії (а. с. 21).

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 14).

ОСОБА_5 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 16).

ОСОБА_2 є інвалідом другої групи з дитинства та потребує постійного догляду, що підтверджується довідкою ВКК №410 від 04.08.2016 (а. с. 20).

Жінка ОСОБА_2 - ОСОБА_5 є інвалідом 2-ї групи з дитинства, яка за станом свого здоров`я не має можливості здійснювати догляд за своїм чоловіком (а. с. 17, 18).

Відповідно до висновку Луганського комунального закладу Обласний центр медико-соціальної експертизи № 385 від 12.12.2016 встановлено, що з урахуванням діагнозу та ступеня функціональних порушень ОСОБА_2 , інвалід другої групи з дитинства має виражене обмеження життєдіяльності до праці II ступеня, до пересування - II ступеня, до самообслуговування - II ступеня і потребує використання додаткових засобів або допомоги сторонніх осіб (а. с. 84,90).

Закон України Про військовий обов`язок та військову службу від 25.03.1992 року №2232-XII здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу, військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.

Відповідно до п. д ч. 6 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу від 25.03.1992 року №2232-XII, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких встановлено Кабінетом Міністрів України.

Згідно переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 р. № 413, військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини:

виховання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, особою рядового чи начальницького складу, яка (який) не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей, що з нею (з ним) проживають, без батька (матері);

утримання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, особою рядового чи начальницького складу, яка (який) не перебуває у шлюбі, повнолітньої дочки, сина віком до 23 років, якщо вона (він) є інвалідом I чи II групи або продовжує навчання (студенти, курсанти, слухачі (крім курсантів і слухачів військових навчальних закладів), стажисти вищого навчального закладу) і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги матері (батька);

укладення шлюбу військовослужбовцем, особою рядового чи начальницького складу із громадянкою (громадянином) України, іноземцем або особою без громадянства, що постійно проживає за межами України;

хвороба військовослужбовця, особи рядового чи начальницького складу або члена його сім`ї, якщо така хвороба згідно з висновком лікарської або лікарсько-експертної комісії перешкоджає військовослужбовцю або особі рядового чи начальницького складу проходити службу в даній місцевості чи проживати в ній членові його сім`ї, у разі відсутності можливості переміщення (переведення) до іншої місцевості;

необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько - консультативної комісії для осіб до 18 років;

наявність у військовослужбовця, особи рядового чи начальницького складу трьох і більше дітей;

неможливість призначення одного з військовослужбовців, осіб рядового чи начальницького складу, які перебувають у шлюбі, в межах одного населеного пункту (гарнізону) в разі переміщення (переведення) дружини (чоловіка) на нове місце служби до іншого населеного пункту (гарнізону);

довгострокове відрядження за кордон дружини (чоловіка) військовослужбовця, особи рядового і начальницького складу.

Відповідно до ч. 9 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно п. 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) військовий комісаріат, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

При звільненні військовослужбовця з військової служби за рішенням командування військової частини відповідно до підпункту 1 пункту 35 цього Положення рапорт на звільнення військовослужбовцем не подається. У такому разі командуванням військової частини складається аркуш бесіди з військовослужбовцем за формою, визначеною Міністерством оборони України.

Відповідно до п. 3 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 131, медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

З системного аналізу наведених вище правових положень суд дійшов висновку, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом звільняються з військової служби у разі необхідного постійного стороннього догляду за батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько - консультативної комісії для осіб до 18 років.

Оскільки, в матеріалах справи є висновок медико - соціальної експертної комісії, яким встановлено, що з урахуванням діагнозу та ступеня функціональних порушень ОСОБА_2 батько ОСОБА_1 , інвалід другої групи з дитинства має виражене обмеження життєдіяльності до праці II ступеня, до пересування - II ступеня, до самообслуговування - II ступеня і потребує використання додаткових засобів або допомоги сторонніх осіб, тому є поважні причини для припинення контракту з ОСОБА_1 та звільнення його з військової служби за сімейними обставинами.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов до висновку, що у позивача є поважні причини для звільнення з військової служби та дострокове розірвання (припинення) контракту.

Суд не може підміняти собою орган, на який законодавством покладено обов`язок щодо розірвання (припинення) контракту та звільнення з військової служби, тому вважає, що вірним способом захисту позивача буде зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути питання, прийняти рішення про дострокове розірвання контракту від 11.11.2014 року та звільнення зі служби ОСОБА_1 відповідно до п. д ч. 6 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу з урахуванням висновку Луганського комунального закладу Обласний центр медико-соціальної експертизи №385 від 12.12.2016.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 про розірвання контракту від 11.11.2014 суд зазначає наступне.

Відповідно до переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу, військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років.

На вимогу відповідача та його роз`яснення, позивачем не було надано до військової частини відповідного медичного висновку медико-соціальної експертної комісії, який є підставою для розірвання контракту, тому відсутня протиправна бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 щодо дострокового розірвання (припинення) контракту від 11.11.2014 , тому дана позовна вимога не підлягає задоволенню.

Таким чином, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до п. 12 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору, тому питання про судові витрати не вирішується у зв`язку з їх відсутністю.

Керуючись ст.ст. 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання протиправної бездіяльність щодо не звільнення з військової служби та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути питання та прийняти рішення про дострокове розірвання (припинення) контракту від 11.11.2014 року та звільнення зі служби ОСОБА_1 відповідно до п. "д" ч. 6 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу з урахуванням висновку Луганського комунального закладу Обласний центр медико-соціальної експертизи № 385 від 12.12.2016.

В задоволенні позовних вимог про визнання протиправної бездіяльності командира військової частини НОМЕР_1 щодо дострокового не розірвання (припинення) контракту та звільнення зі служби ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 21 грудня 2016 року.

Суддя Т.І. Ковальова