Справа № 183/4482/16
Суддя: Парфьонов Д. О.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/4482/16
№ 2-а/183/150/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 жовтня 2016 року вомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новомосковського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення з-під арешту майна,

встановив:

позивач подав позов, в якому просив зобов'язати відповідача зняти арешт з майна ОСОБА_1, а саме - автомобіля марки ОСОБА_2 817, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску - 1993, колір темно-синій, накладений державним виконавцем на підставі ухвали Новомосковського міського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2003 року.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є власником автомобілю ОСОБА_2 817, реєстраційний номер НОМЕР_1. З метою продажі зазначеного автомобілю звернувся до Новомосковського МРЕО Дніпропетровської області, звідки дізнався, що на автомобіль накладений арешт згідно ухвали Новомосковського міського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2003 року. 01 червня 2016 року позивач звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про зняття арешту з автомобілю ОСОБА_2 817 реєстраційний номер НОМЕР_1. 03 червня 2016 року листом за № 01-06154/16 позивача повідомлено, що 11 квітня 2003 року винесене рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі. Інших цивільних справ відносно накладення арешту в провадженні Новомосковського міськрайонного суду не зареєстровано. 06 червня 2016 року позивач звернувся з заявою щодо зняття арешту з належного йому автомобіля до Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. 09 червня 2016 року за № 614/7395 позивачу надіслано листа відповідача, згідно з яким повідомлено, що на підставі ухвали Новомосковського міськрайонного суду від 11 квітня 2003 року, винесеної за позовом ОСОБА_3 накладено арешт на належний позивачу автомобіль. А 19 червня 2003 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, в зв'язку з повним фактичним виконанням рішення суду, копію якої разом з виконавчим документом направлено на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Згідно даного листа підстави для зняття арешту з автомобілю ОСОБА_2 817 відсутні. В зв'язку з тим, що цивільних справ відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 протягом 2003-2004 років в провадженні Новомосковського міського суду Дніпропетровської області не зареєстровано, позивач змушений звернутися до суду для вирішення цього питання в судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, у відповідності до позову просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Представник відповідача в судове засіданні не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, причин неявки суду не повідомив, просив суд про розгляд справи за його відсутності.

В звязку з неявкою сторін в судове засіданні фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступних висновків.

Позивач є власником автомобілю ОСОБА_2 817, реєстраційний номер НОМЕР_1/а.с.9/.

Позивач звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про зняття арешту з автомобілю ОСОБА_2 817 реєстраційний номер НОМЕР_1. 03 червня 2016 року листом за № 01-06154/16 позивача повідомлено, що відповідно до алфавітних покажчиків цивільних справ за 2002 рік у Новомосковському міському суді Дніпропетровської області було зареєстровано цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. 11 квітня 2003 року по вищевказані цивільній справі судом було винесено рішення та позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені в повному обсязі та повідомлено, що інших цивільних справ відносно вищевказаних осіб протягом 2003-2004 років в проваджені Новомосковського міського суду Дніпропетровської області не зареєстровано /а.с.6/.

06 червня 2016 року позивач звернувся з заявою щодо зняття арешту з належного йому автомобіля до Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області /а.с.7/.

09 червня 2016 року за № 614/7395 позивачу надіслано листа відповідача, згідно з яким повідомлено, що 07 травня 2003 року на підставі ухвали Новомосковського міськрайонного суду від 11 квітня 2003 року, винесеної за позовом ОСОБА_3, було накладено арешт на належне ОСОБА_1 майно. 19 червня 2003 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в звязку з повним фактичним виконання рішення суду, копію якої разом з виконавчим документом направлено на адресу Новомосковського міськрайонного суду та з посиланням на ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» позивача повідомлено, що для зняття арешту з його майна Новомосковським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області підстави відсутні /а.с.8/.

З відповіді ТСЦ № 1246РСЦ в Дніпропетровській області від 16 вересня 2016 року № 31/4-1246/1061 вбачається, що підставою для накладення арешту на автомобіль НОМЕР_2, кузов WDB6760031K015336 належного ОСОБА_1 є постанова державного виконавця Новомосковського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 13 червня 2003 року, прийнята на підставі ухвали Новомосковського місцевого суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2003 року про заборону ОСОБА_1 проводити будь-які дії, пов`язані з продажем чи відчуженням, зміною фактичного матеріального стану, записаного на ОСОБА_1 майна, в тому числі і автомобіля ОСОБА_2 817 реєстраційний номер НОМЕР_1 з метою забезпечення виконання виконавчого документу та усунення можливості здійснити відчуження майна боржника, на яке можливо звернути стягнення та постанова державного виконавця Державної виконавчої служби у м. Новомосковськ та Новомосковському районі ОСОБА_5 від 16 грудня 2005 року, винесена на виконання ухвали Новомосковського міськрайонного суду від 09 грудня 2005 року про заборону відчуження спірного автомобіля марки «Мерседес-Бенц 817» реєстраційний номер 337-42АА в зв`язку з забезпеченням позову.

Також, з досліджених судом матеріалів цивільної справи № 2-58/09 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл майна вбачається, що ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2005 року застосовано заходи забезпечення позову у цивільній справі у вигляді заборони відчуження спірного автомобіля марки «Мерседес-Бенц 817» реєстраційний номер 337-42АА. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2005 року вжиті заходи забезпечення позову скасовані. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2006 року ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2005 року скасовано, накладено заборону відчуження автомобіля. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2009 року залишено без розгляду позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл майна, скасовано арешт на автомобіль, накладений ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2006 року.

У відповідності до відповіді Новомосковського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 24 жовтня 2016 року № 02-14/14151, суд повідомлено, що надати на адресу суду матеріали виконавчого провадження з виконання ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2003 року, в межах якого постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13 червня 2003 року накладено арешт на все майно, належне ОСОБА_1, не вбачається за можливе оскільки на підставі Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 05 липня 1999 року № 470/7 (зі змінами та доповненнями) та наказу Новомосковського міськрайонного управління юстиції № 35-з від 29 червня 2006 року «Про проведення знищення виконавчих проваджень, які передано до архіву відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції термін зберігання яких закінчився» (акт про вилучення в/проваджень для знищення від 03 липня 2006 року) вищезазначене виконавче провадження в звязку з перебігом строку зберігання знищено.

Згідно зі статтею 55 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і надалі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні у боржника та передачі на зберігання іншим особам. Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт застосовується: 1) для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації; 2) для виконання рішення про конфіскацію майна боржника; 3) при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Статтею 7 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

П.п.1, 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа: а заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону; в інших передбачених законом випадках.

Ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом.

Згідно з пунктом 8 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Ст.85 Закону України «Про виконавче провадження» визначала, що на дії (бездіяльність) державного виконавця та інших посадових осіб Державної виконавчої служби по виконанню рішення або відмову у здійсненні вказаних дій стягувачем чи боржником може бути подана скарга до начальника відповідного відділу Державної виконавчої служби або до суду за місцем знаходження відповідного відділу Державної виконавчої служби, або до іншого суду згідно з вимогами закону, а на дії (бездіяльність) начальника відділу Державної виконавчої служби - до суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

За таких обставин, оскільки надані суду матеріали свідчать про відсутність факту існування та видачі судом виконавчого документу ухвали місцевого суду м. Новомосковська від 11 квітня 2003 року, винесеної за позовом ОСОБА_3, на підставі якого державним виконавцем було накладено арешт на належне ОСОБА_1 майно згідно отриманої судом копії постанови державного виконавця серії АА № 972576 від 13 червня 2003 року, відповідач доказів наявності такого виконавчого документу суду не надав, доказів обізнаності позивача про наявність обмежень щодо належного йому майна до дати, на яку вказує позивач - 01 червня 2016 року матеріали справи не містять, наявні підстави для задоволення позову щодо зобов`язання відповідача скасувати арешт, накладений державним виконавцем, та, окрім іншого, з метою захисту прав позивача, в порядку ст.162 КАС України - скасування постанови державного виконавця Новомосковського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 13 червня 2003 року серії АА № 972576 про накладення арешту на майно, належне ОСОБА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 99, 100, 158, 160 163 КАС України, суд -

постановив:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Новомосковського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення з-під арешту майна - задовольнити.

Постанову державного виконавця Новомосковського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 13 червня 2003 року серії АА № 972576 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження скасувати.

Зобов'язати Новомосковський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зняти арешт з майна ОСОБА_1, накладеного постановою державного виконавця Новомосковського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 13 червня 2003 року серії АА № 972576.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя Д.О. Парфьонов