Справа № 804/8325/16
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2016 р. Справа № 804/8325/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача представника відповідачаОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Елтехкомп» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання дій незаконними, -
28.11.2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Елтехкомп» (далі ТОВ НВП «Елтехкомп») з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі ГУ ДФС у Дніпропетровській області), в якому просить суд визнати незаконними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області щодо проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ НВП «Елтехкомп», призначеною з 21 листопада 2016 року на підставі наказу від 03 листопада 2016 року за № 1162.
В обґрунтування заявлених позовних вимог ТОВ НВП «Елтехкомп» зазначило, що його не було повідомлено про проведення перевірки, не надіслано наказу про її проведення, відповідач не вручив такий наказ під час зявлення для проведення перевірки. Втім, лише дотримання вимог чинного законодавства може бути належною підставою для початку проведення перевірки. Тобто, в цілому позивач не погоджується із діями відповідача щодо намагання провести документальну планову виїзну перевірку, вважає їх незаконними.
Представник позивача під час судового засідання підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та пояснив обставини справи таким чином, як про це вказано вище.
Представники відповідача заперечували проти заявленого адміністративного позову та зазначили, що під час виходу на підприємство з метою проведення документальної планової виїзної перевірки вони діяли в рамках чинного законодавства, бо перевірку було сплановано провести згідно з планом-графіком проведення документальних планових виїзних перевірок, поштою направлений наказ про проведення перевірки з датою її початку, а з метою вручення направлень було здійснено вихід за місцезнаходженням товариства, де в приміщенні їх вручено головному бухгалтеру під підпис. Втім, перевіряючих не допускали до проведення перевірки декілька разів, що стало підставою для звернення до суду із поданням про накладення арешту на майно товариства. Після чого 28.11.2016 року відповідача все ж таки допустили до проведення перевірки.
Свої поясненнями також надала свідок ОСОБА_6, яка зазначила, що 21.11.2016 року близько 16 години на підприємство прийшли два ревізори, у яких було направлення на перевірку, посвідчення. Надані їй для ознайомлення направлення вона підписала, втім заздалегідь про перевірку не знала та не допустила їх до перевірки. Про це був складений акт про недопуск до перевірки. Наказ на перевірку попередньо вона не отримувала та на другий день отримала наказ електронною поштою. Тому 28.11.2016 року перевіряючих допустили до перевірки.
Заслухавши пояснення осіб, що брали участь у розгляді справи, свідка, дослідивши письмові докази в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні цього адміністративного позову з огляду на наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно з планом-графіком проведення документальних планових виїзних перевірок на IV квартал 2016 року та наказом ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 03.11.2016 року № 1162 з 21.11.2016 року розпочата документальна планова виїзна перевірка ТОВ НВП «Елтехкомп» за період з 01.01.2014 року по 30.09.2016 року тривалістю 10 робочих днів.
Так, у відповідності до положень пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи мають право, в тому числі проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Порядок проведення документальної планової виїзної перевірки передбачений ст.ст.75, 78, 79 Податкового кодексу України.
Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Згідно зі ст. 77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.
До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.
Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов'язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку з доходів фізичних осіб та зобов'язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.
Про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.
Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.
За п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки;
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.
Тобто, з 22.11.2016 року посадових осіб контролюючого органу не допускали до перевірки на територію підприємства. При цьому права позивача ніяким чином порушені не були.
Відповідно до пп. 94.2.3 п. 94 ст. 94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин, зокрема платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
У зв'язку з цим 24.11.2016 року ГУ ДФС у Дніпропетровської області було направлено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду подання про підтвердження обґрунтованості ініціювання арешту майна ТОВ НВП «Елтехкомп», у зв'язку із не допуском посадових осіб до проведення перевірки (справа № 804/8262/16). А 28.11.2016 року посадові особи контролюючого органу були допущені на підприємство для проведення перевірки.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Тобто, судовому захисту підлягають саме порушені права, свободи або інтереси.
Приймаючи рішення по справі суд, насамперед, виходить з того, що діями відповідача, який намагався розпочати планову перевірку позивача, ніяким чином не порушені права, свободи або інтереси позивача. Суд також враховує, що 28 листопада 2016 року позивач допустив працівників ДФС до перевірки.
Згідно з ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що доводи позивача про порушення його прав та незаконність дій відповідача є необґрунтованими. Таким чином, суд вважає за необхідне у задоволенні цього адміністративного позову відмовити повністю.
Що стосується вирішення питання про розподіл судових витрат, то суд зазначає таке.
Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» та ст.87, ст.94 КАС України, враховуючи рішення суду про відмову у задоволенні розглядуваного адміністративного позову, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 1378,00 грн. (платіжне доручення № 3300 від 24.11.2016 року) поверненню з Державного бюджету України не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 27 грудня 2016 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 27 грудня 2016 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_1