Справа № 559/2522/16-а
Суддя: Ралець Р. В.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/2522/16-а
ПОСТАНОВА

20 грудня 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

при секретарі Протас Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Рівне

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою щодо оскарження постанови про адміністративне правопорушення, серії АР №123128, в якій посилається на те, що 07 листопада 2016 року інспектором роти №13 батальону патрульної поліції у м. Рівне було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

З вказаною постановою не згідний, вважає її незаконною з наступних підстав.

Зі змісту постанови вбачається, що він керуючи автомобілем в м. Дубно по вул. Д. Галицького користувався засобами зв`язку, а саме розмовляв по мобільному телефоні.

Позивач заперечує факт вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення, так як під час руху автомобіля не розмовляв по мобільному телефону. Зазначає, що жодних доказів, на підставі яких було встановлено, що він вчинив вказане правопорушення в постанові не зазначено, а саме інспектором не наведено доказів наявності у його розпорядженні будь-яких технічних засобів, якими було зафіксовано фото чи відеозапис обставин вказаної події. На місці його зупинки відразу ж було винесено постанову про адміністративне правопорушення, обмеживши його у правах, роз`яснених самим же інспектором, хоча інспектору він пояснював, що не користувався мобільним телефоном під час руху автомобіля, однак на його пояснення останній не реагував.

За таких обставин, просить постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, з підстав зазначених в позові, просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, провадження у справі закрити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, про що свідчить судова повістка, причина неявки суду не відома, а тому не може вважатися поважною.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши твердження позивача, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відносно позивача інспектором роти №13 батальону патрульної поліції у м. Рівне було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень (а.с.6 ).

Ч.З ст.258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Ч.З ст.258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності із законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи наведених останнім доводів.

Всупереч цьому з диспозиції постанови не вбачається, якими саме доказами керувався відповідач обґрунтовуючи винуватість позивача у скоєнні правопорушення. З оскаржуваної постанови вбачається, що рішення про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності винесено на підставі власних суб`єктивних міркувань, без жодного доказу чи засобу фіксації. Суд вважає, що у даному випадку не доведений склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адмінвідповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення. У ст. 258 КУпАП наведено вичерпний перелік підстав, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, однак за умови, коли порушник не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.В даному випадку не вручення копії протоколу порушнику не тільки обмежує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а робить неможливим встановити наявність ознак обєктивної сторони правопорушення, хоча вони мали бути зазначені у протоколі органом, який його склав.

За змістом ст.71 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Інших будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача представником субєкта оскарження до суду подані не були на день розгляду справи.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 9, 11, 12, 121, 128, 158-163 КАС України, ст.221, 256, 288, 296 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Рівне про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволити.

Постанову АР №123128 від 07.11.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: