Справа № 2а/1570/7859/11
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року м. Київ К/800/1557/13

№ К/800/1557/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Усенко Є.А.,

суддів: Веденяпіна О.А., Юрченко В.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2012

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2012

у справі № 2а/1570/7859/2011 Одеського окружного адміністративного суду

за позовом Приватного акціонерного товариства "Конекрейнс Україна" (далі - ПАТ "Конекрейнс Україна")

до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби (далі - ДПІ)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2012, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2012, позов ПАТ "Конекрейнс Україна" задоволено: визнані протиправними та скасовані податкове повідомлення-рішення ДПІ від 24.03.2011 № /0 та податкове повідомлення -рішення, прийняте ДПІ у порядку адміністративного оскарження, від 05.07.2011 № , якими товариству зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (далі - ПДВ) за липень, вересень, листопад 2009 року на загальну суму 312 359,51 грн.

У касаційній скарзі ДПІ, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просить залишити скаргу без задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень, з приводу правомірності яких виник спір, слугував висновок контролюючого органу, викладений в акті від 24.03.2011 № 1303/23-512 про результати позапланової виїзної перевірки ПАТ "Конекрейнс Україна" щодо взаємовідносин з основними постачальниками, які включено до податкового кредиту та являються складовими від'ємного значення, заявленого до відшкодування у липні, вересні, листопаді 2009 року на розрахунковий рахунок товариства. Згідно з висновками цього акту перевірки задекларовані позивачем суми бюджетного відшкодування у липні, вересні, листопаді 2009 року (загальна сума 323 911,00 грн.) не підтверджені: ДПІ не отримано результати перевірок контрагентів по першому ланцюгу постачання щодо номенклатури товарі (послуг), фактичної сплати податку. При цьому перевіркою відхилень задекларованих даних платником податків не встановлено.

У судовому процесі встановлено, що на підставі пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України (далі - ПК), наказу від 23.03.2011 № 786, виданого на виконання розпорядження ДПА України від 09.03.2011 № 67-р "Про проведення інвентаризації залишків невідшкодованих сум ПДВ" та пункту 1 протоколу № 5 розширеної селекторної наради з головами регіональних ДПА та на виконання протоколу № 6 ДПА України від 15.03.2011 проведено документальну невиїзну перевірку ПАТ "Конекрейнс Україна". Тобто, фактично була проведена документальна невиїзна перевірка, а не виїзна, як зазначено в акті перевірки. ПАТ "Конекрейнс Україна" до початку проведення перевірки не було направлено копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки. ДПІ на вимогу суду на підтвердження надіслання вказаних документів на адресу позивача надано поштову квитанцію про відправку невизначеного документу, датовану 25.03.2011 10:45 год., тоді як перевірка проводилась з 23.03.2011, а акт перевірки складено 24.03.2011; розписка №265/10/235 до повідомлення № 265/10/235 ДПІ про початок проведення позапланової невиїзної перевірки з 24.03.2011 не містить підпису посадових осіб ПАТ "Конекрейнс Україна" про одержання повідомлення про проведення позапланової перевірки. Також акт перевірки від 24.03.2011 № 1303/23-512 своєчасно не направлений (вручений) ПАТ "Конекрейнс Україна", податкове повідомлення-рішення від 24.03.2011 № /0 прийнято того ж дня, коди був підписаний акт перевірки.

В акті перевірки йдеться лише про не отримання ДПІ на запити актів перевірки контрагентів позивача; акт перевірки не містить інформації стосовно того, які господарські операції та з якими контрагентами перевірялись в ході перевірки; які саме господарські операції по контрагентам потребують підтвердження та якими саме документами первинного бухгалтерського обліку, а також інформація щодо дослідження первинних документів позивача за господарськими операціями, за якими задекларовано суми податкового кредиту, який ДПІ не підтверджено.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно до пункту 79.2 статті 79 ПК документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У свою чергу, перелік випадків, у яких податковий орган має право проводити документальну позапланову перевірку, передбачений пунктом 78.1 ПК.

Відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК перевірка може проводитись у випадку, коли за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть протягом 10 робочих днів пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства.

Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Така правова позиція щодо застосування наведених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 27.01.2015 (справа № 21-425а14), відповідно до якої лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних, встановлених ПК, може бути належною підставою для прийняття наказу про проведення перевірки. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Встановивши у судовому процесі, що ДПІ на порушення вимог пункту 79.2 статті 79 ПК у встановленому порядку не ознайомила позивача з наказом про призначення документальної невиїзної перевірки до початку її проведення, а також що висновки акту перевірки ДПІ не обґрунтовані посиланням на документи бухгалтерського та податкового обліку в розрізі конкретних господарських операцій, суди попередніх інстанцій зробили правильний висновок, що податкові повідомлення-рішення ДПІ від 24.03.2011 № /0 та від 05.07.2011 № є протиправними. Цей висновок відповідає встановленим у справі обставинам та правильному застосуванню норм матеріального права.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують правильність висновку судів першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2012 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку та з підстав, визначених статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підписВ.П. Юрченко