Справа № 823/1779/16
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року справа № 823/1779/16

м. Черкаси

15 год. 07 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Каліновської А.В.,

при секретарі Баклаженко Н.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про відмову ОСОБА_3 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки державної власності орієнтованою площею 60 га для сінокосіння і випасання худоби в адміністративних межах Галаганівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області (за межами населеного пункту), викладене у листі від 27.05.2016 №4429/6-16;

- зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області розглянути повторно клопотання ОСОБА_3 від 01.04.2016 вх. №6238/0/5-16-СГ про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки державної власності орієнтованою площею 60 га для сінокосіння і випасання худоби в адміністративних межах Галаганівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області(за межами населеного пункту) та прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він у квітні 2016 року звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки державної власності орієнтованою площею 60 га для сінокосіння і випасання худоби в адміністративних межах Галаганівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області (за межами населеного пункту). Головним управлінням Держгеокадастру в Черкаській області листом від 27.05.2016 №4429/6-16 відмовлено позивачу у наданні відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою, в зв'язку з тим, земельна ділянка, яку позивач має намір отримати в оренду входить до складу земельної ділянки, яка включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на продаж на земельних торгах. На думку позивача, відповідач протиправно відмовив йому в наданні відповідного дозволу, оскільки вищезгадана відмова надана відповідачем з підстави, яка не передбачена ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечив та зазначив, що розглянувши заяву ОСОБА_3 від 01.04.2016 вх. №6238/0/5-16-СГ з проханням надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки державної власності орієнтованою площею 60 га для сінокосіння і випасання худоби в адміністративних межах Галаганівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області (за межами населеного пункту), Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області листом від 27.05.2016 №4429/6-16 відмовило позивачу у наданні відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою, в зв'язку з тим, що вирішення вказаного питання можливо лише за результатами проведення земельних торгів. Представник відповідача вважає, що вищезгадана відмова є правомірною, оскільки земельна ділянка, на яку претендує позивач підлягає передачі в оренду виключно на земельних торгах. Враховуючи вищенаведене, представник відповідача вважає, що адміністративний позов є безпідставним та необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Заслухавши пояснення представників осіб, які беруть у участь у справі, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, судом встановлено, що 13 квітня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із заявою про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки державної власності орієнтованою площею 60 га для сінокосіння і випасання худоби в адміністративних межах Галаганівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області (за межами населеного пункту).

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області листом від 27.05.2016 №4429/6-16 відмовило ОСОБА_3 у наданні відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою, в зв'язку з тим, земельна ділянка, яку позивач має намір отримати в оренду входить до складу земельної ділянки, яка включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на продаж на земельних торгах.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд враховує, що земельні відносини в Україні, відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Громадянам для ведення особистого селянського господарства передаються у власність та надаються у користування землі, віднесені до категорії земель сільськогосподарського призначення (п. «а» ч. 3 ст. 22 ЗК України).

Згідно з ст. 22 Земельного кодексу України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва; б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об'єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства; ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель. Землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗК України, земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок..

Статтею 116 ЗК України, зокрема частиною 1 передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Положеннями частини 3 ст. 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із наведених вище норм ЗК України слідує, що підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою.

Окрім того, як слідує із положень частини 3 статті 123 Земельного кодексу України, така підстава для відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, що наведена у листі відповідача від 27.05.2016 №4429/6-16 (надання дозволу на розробку проекту із землеустрою за результатами проведення земельних торгів), не передбачена.

Конституцією України закріплено, що держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); право власності на землю гарантується, воно набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (частина друга статті 14).

В абзаці 10 пункту 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003 Конституційний Суд України наголошував, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про відмову ОСОБА_3 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки державної власності орієнтованою площею 60 га для сінокосіння і випасання худоби в адміністративних межах Галаганівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області (за межами населеного пункту), оформлене у вигляді листа від 27.05.2016 №4429/6-16 - є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки винесене з підстави, яка не передбачена земельним законодавством України, у звязку з чим суд вважає за необхідне зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області розглянути повторно клопотання ОСОБА_3 від 01.04.2016 вх. №6238/0/5-16-СГ про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки державної власності орієнтованою площею 60 га для сінокосіння і випасання худоби в адміністративних межах Галаганівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області(за межами населеного пункту) та прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Що стосується вирішення судом питання про компенсацію позивачу понесених судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

В матеріалах адміністративної справи знаходиться договір про надання послуг та/або виконання робіт від 11.11.2016 №62-ПР/Ф, згідно якого громадянин України ОСОБА_3 (замовник) та ТОВ «Ресурс ОСОБА_5», в особі директора ОСОБА_1 (виконавець) уклали цей договір щодо надання замовнику виконавцем: юридичної консультації, складення клопотань, заяв, скарг, позовних заяв, представництво інтересів замовника у Головному управлінні Держгеокадастру у Черкаській області та Черкаському окружному адміністративному суді щодо отримання в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Відповідно до п. 4.2 вказаного договору замовник сплачує виконавцю вартість послуг та/або виконаних робіт в сумі 2500 грн.

Частиною 1 ст. 90 КАС України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Згідно вимог ч. 3 ст. 90 КАС України, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у адміністративних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати (1600 грн. х 40% = 640 грн. 00 коп.) у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Як встановлено судом, представник позивача не надавав правової допомоги під час вчинення судом окремих процесуальних дій поза судовими засіданнями в межах розгляду адміністративної справи №823/1779/16 та не ознайомлювався з матеріалами справи, однак, як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надавав правову допомогу в судових засіданнях 15.12.2016 - 21 хв., 22.12.2016 - 7 хв., 26.12.2016 - 6 хв., що разом становить 34 хв.

Таким чином, розмір компенсації позивачу витрат на правову допомогу в адміністративній справі № 823/1779/16 становить 362 грн. 67 коп. (640 грн. 00 коп. / 60 хв. (година участі) х 34 хв. (фактично представник позивача надавав правову допомогу в судових засіданнях) = 362 грн. 67 коп.).

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем під час подачі адміністративного позову було сплачено судовий збір у сумі 1102 грн. 42 коп. за позовні вимоги немайнового характеру щодо яких суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову судовий збір у сумі 1102 грн. 42 коп. підлягає стягненню з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на користь ОСОБА_3.

Керуючись ст. ст. 14, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про відмову ОСОБА_3 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки державної власності орієнтованою площею 60 га для сінокосіння і випасання худоби в адміністративних межах Галаганівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області (за межами населеного пункту), оформлене у листі від 27.05.2016 №4429/6-16.

Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області розглянути повторно клопотання ОСОБА_3 від 01.04.2016 вх. №6238/0/5-16-СГ про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки державної власності орієнтованою площею 60 га для сінокосіння і випасання худоби в адміністративних межах Галаганівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області(за межами населеного пункту) та прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства.

Стягнути із Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у сумі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 42 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 362 (триста шістдесят дві) грн. 67 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.В. Каліновська

Повний текст рішення виготовлено 27 грудня 2016 року.