Справа № 806/1618/16
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року м.Житомир справа № 806/1618/16

категорія 6.2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.

секретар судового засідання Недашківська Н.В., Степанов П.В. ,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи ОСОБА_3,

третіх осіб,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Житомирської обласної державної адміністрації, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про скасування розпорядження №294 від 06.09.2016 в частині,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації від 06.09.2016 №294 в частині скасування розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації від 22.03.2011 №195.

В обгрунтування позову зазначає, що розпорядженням голови Житомирської райдержадміністрації від 22.03.2011 №195 "Про надання громадянам дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою передачі їх у власність для ведення садівництва на території Глибочицької сільської ради" громадянам, у т.ч. і йому, було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в масиві Хінчанка з метою передачі їх у власність для ведення садівництва на території Глибочицької сільської ради. У 2015 році ним було виготовлено та погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки №5 в масиві ОК "СГТ "Хінчанка" загальною площею 0,0500 га у власність для індивідуального садівництва із земель Глибочицької сільської ради. Проте, 06.09.2016, розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації №294 було скасовано розпорядження голови Житомирської райдержадміністрації від 22.03.2011 №195. З виданим розпорядженням в частині скасування розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації від 22.03.2011 №195 позивач не погоджується, вважає його безпідставним, необґрунтованим, таким, що винесене при вільному трактуванні відповідачем норм чинного законодавства та таким, що суперечить нормам Земельного кодексу України. Тому просить у цій частині його скасувати.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав, викладених у письмових запереченнях. В обґрунтування своїх заперечень, відповідач посилається на те, розпорядження голови Житомирської райдержадміністрації від 22.03.2011 №195 суперечить вимогам ч.1 ст.116, ч.1 ст.118, ст.125 Земельного кодексу України, відповідно до яких, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться лише у разі їх приватизації. Крім того, нормативно-правові акти згідно з якими земельні ділянки були надані обслуговуючому кооперативу "Садово-огороднє товариство "Хінчанка" уповноваженими органами не видавалися. З огляду на це, вважає, що спірне розпорядження в частині скасування розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації від 22.03.2011 №195 є правомірним, а позов безпідставним.

Представники третіх осіб та треті особи у судовому засіданні проти позову заперечували.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Встановлено, що розпорядженням голови Житомирської райдержадміністрації від 22.03.2011 №195 "Про надання громадянам дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою передачі їх у власність для ведення садівництва на території Глибочицької сільської ради" громадянам, у т.ч. і ОСОБА_4 (згідно списку), було надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в масиві Хінчанка з метою передачі їх у власність для ведення садівництва на території Глибочицької сільської ради.(а.с.15)

09.06.2016 головою Житомирської обласної державної адміністрації винесено розпорядження №294, яким скасовано розпорядження голови Житомирської райдержадміністрації від 22.03.2011 №195 "Про надання громадянам дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою передачі їх у власність для ведення садівництва на території Глибочицької сільської ради".(а.с.224)

Вважаючи таке розпорядження незаконним, позивач звернувся до суду.

Частиною 4 статті 118 Конституції України визначено, що рішення голів місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції та законам України, іншим актам законодавства України, можуть бути відповідно до закону скасовані Президентом України або головою місцевої державної адміністрації вищого рівня.

Організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій визначено Законом України "Про місцеві державні адміністрації" від 09.04.1999 № 586-XIV.

Відповідно до положень ст.1 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Статтею 3 цього ж Закону закріплені принципи діяльності місцевих державних адміністрацій, відповідно до яких, вони діють на засадах: відповідальності перед людиною і державою за свою діяльність; верховенства права; законності; пріоритетності прав людини; гласності; поєднання державних і місцевих інтересів.

Частинами 1,2 ст. 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" від 09.04.1999 № 586-XIV, передбачено, що на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники управлінь, відділів та інших структурних підрозділів - накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Голови місцевих державних адміністрацій видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством (ч.1 ст.41 Закон № 586-XIV)

У відповідності до ст.33 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" (станом на момент винесення спірного розпорядження) голови обласних державних адміністрацій мають право скасовувати розпорядження голів районних державних адміністрацій, що суперечать Конституції України та законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України, Кабінету Міністрів України, голів обласних державних адміністрацій, а також міністерств, інших центральних органів виконавчої влади.

При цьому, суд вказує, що однією з визначальних умов скасування розпорядження адміністрації, є та обставина, що спірне розпорядження суперечить Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами

Водночас, така невідповідність нормам чинного законодавства має бути об'єктивно доведеною, а рішення суб'єкта владних повноважень щодо скасування незаконного акту підконтрольного органу має містити відомості щодо виявлених порушень з посиланням на конкретні норми закону.

Як встановлено судом, 09.06.2016 головою Житомирської обласної державної адміністрації винесено розпорядження №294, яким скасовано розпорядження голови Житомирської райдержадміністрації від 22.03.2011 №195 "Про надання громадянам дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою передачі їх у власність для ведення садівництва на території Глибочицької сільської ради".(а.с.224)

При цьому, у розпорядженні зазначено, що розпорядження голови Житомирської райдержадміністрації від 22.03.2011 №195 суперечить вимогам ч.1 ст.116, ч.1 ст.118, ст.125 Земельного кодексу України, відповідно до яких, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться лише у разі їх приватизації. Нормативно-правові акти згідно з якими земельні ділянки були надані обслуговуючому кооперативу "Садово-огороднє товариство "Хінчанка" уповноваженими органами не видавалися.

Фактично, позиція відповідача щодо незаконності розпорядження голови Житомирської РДА від 22.03.2011 №195, ґрунтується на тому, що основною передумовою для отримання земельної ділянки у власність є факт користування такою ділянкою, тоді як у позивача спірна ділянка у користуванні не знаходилася.

Суд не погоджується з такими доводами, з огляду на наступне.

Так, розпорядженням голови Житомирської райдержадміністрації від 22.03.2011 №195 громадянам, у т.ч. і ОСОБА_4, було надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в масиві Хінчанка з метою передачі їх у власність для ведення садівництва на території Глибочицької сільської ради.(а.с.15)

Матеріалами справи підтверджено, що у 2015 році позивачем було виготовлено та погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки №5 в масиві ОК "СГТ "Хінчанка" загальною площею 0,0500 га у власність громадянину ОСОБА_4 для індивідуального садівництва із земель Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області.(Т.1 а.с.172-202)

За змістом статті 116 Земельного кодексу України (у редакції станом на 2011 рік) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема: шляхом приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; шляхом одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлено статтею 118 Земельного кодексу України.

Так, відповідно до частини першої статті 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Згідно з частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Тобто, чинним законодавством передбачено два окремих способи безоплатного отримання громадянами земельних ділянок: приватизація земельної ділянки, яка перебуває у користуванні громадянина, та безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян в межах норм безоплатної приватизації.

З огляду на викладене, суд вважає помилковими висновки представника відповідача, що основною передумовою для отримання земельної ділянки у власність є факт користування такою ділянкою.

Подібна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 31.03.2016 у справі №К/800/15221/15.

Крім того, суд зауважує, що відповідачем не надано ніяких доказів того, що земельна ділянка, дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення якої надано позивачу, не перебуває в користуванні останнього.

Відповідно до ч.3 ст. 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Аналогічні положення закріплені також частиною восьмою статті 118 Конституції України відповідно до якої рішення голів місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції та законам України, іншим актам законодавства України, можуть бути відповідно до закону скасовані Президентом України, або головою місцевої державної адміністрації вищого рівня..

Заперечуючи проти позову відповідач жодних доказів, що розпорядження голови Житомирської райдержадміністрації від 22.03.2011 № 195 суперечить Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, не надав.

Отже, суд вважає, що голова Житомирської обласної державної адміністрації приймаючи спірне розпорядження про скасування розпорядження голови Житомирської РДА є необґрунтованим та прийняте без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Тим більше, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою не гарантує передачі земельної ділянки у власність, оскільки проект землеустрою підлягає подальшому затвердженню.

Приймаючи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що оскаржуване розпорядження не відповідає ряду критеріїв, встановлених ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, як то обґрунтованості, розсудливості та пропорційності.

Критерій "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення) дій вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість врахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Критерій "розсудливо" означає, що суб'єкт владних повноважень повинен, діяти відповідно до здорового глузду та обов'язків, покладених на нього законом. Нерозсудливими слід вважати також рішення, дії, бездіяльність, що є неприпустимими з погляду законів логіки та загальноприйнятих моральних стандартів.

Критерій "пропорційно", зокрема полягає у дотриманні необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Представником відповідача в ході судового розгляду не доведено перевагу мети, на досягнення якої спрямовано розпорядження голови Житомирської ОДА, тобто захисту публічного інтересу над несприятливими наслідками, які можуть настати для позивача.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач, на якого ч.2 ст.71 КАС України покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, якщо він заперечує проти позову, не доказав правомірності спірного розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації, з огляду на що, суд вважає спірне розпорядження протиправним.

Крім іншого, суд вважає за необхідне зазначити, що розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації від 22.03.2011 №195 вже було скасовано розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації від 05.02.2016 №24. Проте, дане розпорядження було скасовано постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.05.2016 у справі №806/670/16. Постанова набрала законної сили.

Разом з тим, визначаючись щодо заявлених вимог, суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини першої ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З аналізу зазначених норм права випливає, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом лише у разі, якщо рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено його права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси саме тієї особи, яка звернулася з позовом. Визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом тієї особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням.

З огляду на те, що про скасування спірного розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації від 06.09.2016 №294 в частині скасування розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації від 22.03.2011 №195, яким надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою 49 особам, звернувся лише ОСОБА_11, суд вважає , що позов підлягає задоволенню лише в частині, що стосується ОСОБА_4

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 86, 158-163,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, ,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Скасувати розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації №294 від 06.09.2016 в частині скасування розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації №195 від 22.03.2011, що стосується надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність на території Глибочицької сілської ради ОСОБА_4.

В іншій частині відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 26 грудня 2016 р.