Справа № 804/4430/16
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКУРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 вересня 2016 р. Справа № 804/4430/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2,
за участю: представника відповідача: ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі №804/4430/16 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання кредитором, зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_5 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» з вимогами:

- визнати ОСОБА_4 кредитором ОСОБА_6 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» щодо заборгованості банком 120000 грн.;

- включити ОСОБА_4 як кредитора до реєстру акцептованих вимог кредиторів, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.04.2016 р. №488.

В обґрунтування заявленого позову зазначено, що 12 січня 2015 між позивачем і ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір-заявку №305835/2011/3-15, за умовами якого вкладником передано, а банком прийнято грошові кошти в сумі 320000,00 грн. терміном, з урахуванням пролонгації, до 14.10.2015 року. 18 грудня 2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію прийнято рішення № 230 Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб. 09.11.2015 року, позивач як вкладник ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» отримала лише 200000 грн., 120000 грн. повернуто не було. Позивач вважає, що за заявою (кредиторською вимогою), яка була направлена до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, має бути включена до загального реєстру акцептованих вимог кредиторів

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2016 року відкрито провадження у справі № 804/4430/16 та призначено її до розгляду.

Позивач у судове засідання не зявився, на адресу суду надав клопотання про здійснення розгляду справи без участі.

Представник відповідача-1 надав до суду клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання обґрунтовано тим, що вказаний спір виник на стадії ліквідації (банкрутства) банку, отже на нього не поширюється юрисдикція адміністративного суду, а вимоги мають бути розглянуті господарським судом.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За приписами ч. 2 ст.17 КАС України, до компетенції адміністративних судів відносяться та підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Частиною 3 ст. 2 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом від 14.05.1992 № 2343-ХІІ передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

У свою чергу, ст. 1 Закону Про банки і банківську діяльність від 07.12.2000 № 2121-ІІІ передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

У пункті 6 ст. 2 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб від 23.02.2012 № 4452-VІ зазначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає підвідомчість справ господарським судам, суд дійшов висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Вказане узгоджується з позицією, яку висловив Верховний Суд України в постанові від 16.02.2016 у справі № 826/2043/15.

Частиною першою статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Судом враховано, що 17.12.2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову №898 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

18.12.2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб прийняв рішення № 230 Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_7 строком на два роки з 18.12.2015 року по 17.12.2017 року.

З огляду на той факт, що з 18 грудня 2015 року розпочато процедуру ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит», суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_6 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання кредитором, зобовязання вчинити дії не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини другої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи викладене, заявлені позовні вимоги мають розглядатись в порядку господарського судочинства.

На підставі викладеного та керуючись статтями 157, 160, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження в адміністративній справі № 804/4430/16 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання кредитором, зобовязання вчинити дії.

Розяснити позивачу, що заявлений спір має розглядатися в порядку господарського судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та в строки, встановленні статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1