Справа № 2-а-5102/10
Суддя: Бурко Р. В.
Дата ухвалення: 2010-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5102/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2010 року Кіровський райсуд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бурко Р.В.

при секретарі - Кац І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старшого ІДПС ВС Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. -

ВСТАНОВИВ: Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВА № 101578 від 02.03.2010 року винесеної Старшим ІДПС ВС Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності та стягнення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та вчасно, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, але уточнив їх і просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити, в позові в обґрунтування зазначив, що Постановою ВА № 101578 інспектора ДПС Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Кіровоградській області по справі про адміністративне правопорушення від 02.03.2010 року ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 255 гривень.

Як вбачається зі змісту Постанови, що 02.03.2010 р. о 1650 керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Кіровограді на вул. Ж.ОСОБА_3 не пропустив пішохода на пішохідному переході, у зв'язку з чим мене визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

Вважає накладення адміністративного стягнення безпідставним, тому як рухаючись автомобілем по дорозі на якій є пішохідний перехід не порушуючи вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України

Відповідно до п. 18.1. ПДР України («Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.») я повинен, за умови перебування пішоходів на переході, зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися для надання дороги пішоходам яким створюється перешкода чи небезпека;

Відповідно до п. 1.10 ПДР України («дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість») не дати дорогу пішоходу значить примусити його змінити напрямок руху або швидкість, я не примусив змінити напрямок руху та швидкість пішохода оскільки я знав, що там є пішохідний перехід та зменшив швидкість перед ним, а пішохід стояв на краю тротуару і своїми діями не подавав знаку на те що він бажає перейти пішохідний перехід в зв'язку з цим я і продовжив рух та коли наблизився до пішохідного переходу приблизно метра він почав рух, я спробував загальмувати але за поганого стану дорожнього покриття (гололід та мокрий сніг) не зміг зупинитись перед пішохідним переходом та щоб не зупинитись по середині пішохідного переходу продовжив рух далі.

При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в моїх діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Відповідач до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та вчасно, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Таким чином суд визнає, що відповідач-суб"єкт владних повноважень не з"явився до суду без поважних причин, а тому справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов висновку, щодо часткового задоволення заявленого адміністративного позову.

02.03.2010 року Інспектором був складено протокол про адміністративне правопорушення, яким

зафіксовано порушення Правил дорожнього руху скоєне ОСОБА_1 за яке передбачена відповідальність згідно ч.І ст. 122 КУпАП.

На підставі вказаного протоколу Інспектором винесена постанова серії ВА № 101578 від 02.03.2010

-року по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за

порушення правил дорожнього руху, та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1

за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255

(двісті п'ятдесят п'ять) гривень

При дослідженні постанови про адміністративне правопорушення серії ВА № 101578 від 02.03.2010 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 судом встановлено порушення вимог КУпАП.

Інспектор як посадова особа при винесенні постанови про накладення стягнення (тобто заповнення бланку відповідно до Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111 "Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС") не може визнати винною особу, що притягається до відповідальності чим порушує ст.ЗЗ КУпАП, не може передати матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд, громадської організації або трудового колективу, чим порушує ст.21 КУпАП, не може звільнити від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, чим порушує ст.22 КУпАП, не може застосувати жодного виду адміністративного стягнення крім попередження та штрафу в порушення ст.ст. 22, 24, 38, 247, 284 КУпАП.

Так як сам бланк постанови в справі про адміністративне правопорушення (існує тільки один вид бланків) затверджений Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (Додаток 2 до інструкції) не відповідає вимогам КУпАП, а саме: ст.ст. 21, 22, 24, 33, 34, 35, 36, 284 КУпАП.

Тому відповідно до вищевикладеного Інспектором при складанні постанови дійсно порушено ст.ст. 21, 22, 24, 33, 34, 35, 36, 284 КУпАП, тобто вчинено низку порушень, а саме в порушення вимог ст. 280 КУпАП, не з'ясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. В постанові відсутні відомості щодо винності особи у вчиненні адміністративного правопорушення; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Судом встановлено недотримання вимог ст. 283 КУпАП в постанові відсутній опис обставин, установлених при розгляді справи.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суб'єкт владних повноважень - відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані - на користь відповідача чи навіть позивача.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку щодо часткового задоволення заявленого адміністративного позову, а постанову серії ВА № 101578 від 02.03.2010 року по справі про адміністративне правопорушення Інспектором Державної автомобільної інспекції Кіровоградського міського відділу Управління Внутрішніх Справ України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення, закрити.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 11, 71, 72, 94, 158, 161-163, 256 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВА № 101578 від 02.03.2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

На постанову суду може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня

проголошення постанови. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про

апеляційне оскарження.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3