Справа № 820/3296/16
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 р. Справа № 820/3296/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Донець Л.О. , Бенедик А.П. ,

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці ДФС про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, виплату заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, -

В с т а н о в и л а:

14.06.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 01.09.2016 року (а.с. 130-131) просить визнати незаконним та скасувати наказ відповідача ОСОБА_2 митниці ДФС від 27.04.2016 року № 202-о про її звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, у звязку із закінченням строку дії трудового договору, поновити з 28.04.2016 року на раніш займаній посаді головного державного інспектора митного поста «Харків-аеропорт», стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.04.2016 року по 13.12.2016 року у сумі 30.260,16 грн та стягнути 10.000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Також позивач просить стягнути з відповідача середню заробітну плату у звязку із затримкою остаточного розрахунку при звільнення за період з 28.04.2016 року по 30.05.2016 року.

Позивач зазначає, що з 25.12.2014 року до 29.02.2016 року між нею та відповідачем існував безстроковий трудовий договір, як такий, що укладений його сторонами на невизначений строк.

Наказом відповідача від 26.02.2016 року № 85-о з 29.02.2016 року її було переведено на посаду головного державного інспектора митного поста «Харків-аеропорт» на період відпустки для догляду за дитиною ОСОБА_3, а наказом від 27.04.2016 року № 202-о звільнено із займаної посади з 27.04.2016 року за п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, у звязку із закінченням строку дії трудового договору.

Посилаючись на те, що її звільнення відбулося з порушенням ст. 32 КЗпП України, позивач просить скасувати наказ відповідача від 27.04.2016 року № 202-о, поновити її на роботі на посаді головного державного інспектора митного поста «Харків-аеропорт» з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також відшкодувати за рахунок відповідача 10.000 грн моральної шкоди, яку вона зазнала у результаті її незаконного звільнення.

Також позивач зазначала про те, що в порушення вимог ст. 116 КЗпП України виплата всіх сум, що належать їй від установи в день звільнення проведена не була з вини відповідача, у звязку з чим просить стягнути з відповідача за період затримки розрахунку з нею з 28.04.2016 року по 30.05.2016 року середній заробіток за весь час затримки по день розрахунку усього 3.830,40 грн.

Постановою ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 31.10.2016 року в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Судове рішення вмотивовано висновком суду про те, що строковий трудовий договір з позивачем правомірно припинено у звязку з закінченням строку його дії, а тому наказ ОСОБА_2 митниці ДФС № 202-о від 27.04.2016 року є таким, що виданий у відповідності до норм чинного трудового законодавства і скасуванню не підлягає. Позовні вимоги щодо поновлення позивача на посаді, стягнення з відповідача заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від вимог про скасування наказу ОСОБА_2 митниці ДФС № 202-о від 27.04.2016 року. Відносно позовної вимог про стягнення з ОСОБА_2 митниці ДФС на користь позивача середньої заробітної плати у звязку з затримкою остаточного розрахунку при звільнення за період з 28.04.2016 року по 30.05.2016 року судом зроблено висновок про те, що відповідачем, як роботодавцем, спростовано свою вину в затримці з виплатою належних сум. Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача середньої заробітної плати у звязку з затримкою остаточного розрахунку при звільненні за період з 28.04.2016 року по 30.05.2016 року ,а також про стягнення моральної шкоди.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 31.10.2016 року та прийняти нове судове рішення про задоволення її позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника скаржника, представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення згідно положень п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підлягає частковому скасуванню.

За приписами ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Судом установлено, що 25.12.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений безстроковий трудовий договір, дія якого припиналась 29.02.2016 року у звязку із зверненням 24.02.2016 року позивача до відповідача із заявою про переведення на посаду головного державного інспектора митного поста «Харків-аеропорт» ОСОБА_2 митниці на період відпустки до догляду за дитиною ОСОБА_3 (а.с. 50).

Як убачається з матеріалів справи в ОСОБА_2 митниці ДФС у лютому 2016 року відбулось скорочення штату, усього на 73 одинці, одна з яких головного державного інспектора митного поста «Харків-аеропорт» (а.с. 30-48, 82, 84).

Про можливе наступне вивільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці позивач була попереджена 23.02.2016 року, одночасно їй була запропонована посада головного державного інспектора митного поста «Харків-аеропорт» ОСОБА_2 митниці ДФС на період відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_3 (а.с. 49).

Наказом ОСОБА_2 митниці ДФС від 26.02.2016 року № 85-о з 29.02.2016 року головний державний інспектор митного поста «Харків-аеропорт» ОСОБА_1 переведена на посаду головного державного інспектора митного поста «Харків-аеропорт» на період відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_3, з посадовим окладом 1.566 грн в місяць (а.с. 51-53).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП підставами припинення трудового договору є закінчення строку трудового договору (пункти 2, 3 ст. 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна зі сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо необгрунтованності позовних вимог позивача ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу відповідача ОСОБА_2 митниці ДФС від 27.04.2016 року № 202-о про її звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, у звязку із закінченням строку дії трудового договору, про її поновленні з 28.04.2016 року на раніш займаній посаді, про стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 27.04.2016 року по 13.12.2016 року у сумі 30.260,16 грн, колегія суддів зазначає, що у вказаній нормі права передбачено підставу припинення трудового договору, що укладався на певний строк. А саме: у тих випадках, коли трудовий договір укладався до настання певного факту, наприклад на час відпустки працівниці по догляду за дитиною, такий договір вважається укладеним на певний строк. Тому настання обумовленого факту є підставою для припинення трудового договору у зв'язку з закінченням строку.

Судом установлено, що відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку головного державного інспектора митного поста «Харків-аеропорт» ОСОБА_3 припинена наказом ОСОБА_2 митниці ДФС від 27.04.2016 року № 610-кв (а.с. 54-55, 56).

Наказом відповідача від 27.04.2016 року № 202-в позивач ОСОБА_1 відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України звільнена у звязку із закінченням строку трудового договору (а.с. 57-58).

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на її користь з відповідача 10.000 грн у відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог про скасування наказу відповідача про звільнення, про поновлення на раніш займаній посаді, судом обґрунтовано відмовлено в їх задоволенні, оскільки, в процедурі звільнення права позивача відповідачем не порушені.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Вiдповiдно до ст. 116 КЗпП України при звiльненнi працiвника виплата всiх сум, що належать йому вiд пiдприємства, установи, органiзацiї, провадиться в день звiльнення. Якщо працiвник у день звiльнення не працював, то зазначенi суми мають бути виплаченi не пiзнiше наступного дня пiсля предявлення звiльненим працiвником вимоги про розрахунок. У разi спору про розмiр сум, належних працiвниковi при звiльненнi, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цiй статтi строк виплатити не оспорювану ним суму.

При наявностi спору про розмiри належних звiльненому працiвниковi сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в ст. 117 КЗпП України вiдшкодування в тому разi, коли спiр вирiшено на користь працiвника.

Якщо спiр вирiшено на користь працiвника частково, розмiр вiдшкодування за час затримки визначає орган, який ухвалює рiшення по сутi спору.

Установивши при розглядi справи про стягнення заробiтної плати у звязку iз затримкою розрахунку при звiльненнi, що працiвниковi не були виплаченi належнi йому вiд пiдприємства, установи, органiзацiї суми в день звiльнення або в разi його вiдсутностi в цей день наступного дня пiсля предявлення ним роботодавцевi вимог про розрахунок, суд на пiдставi ст. 117 КЗпП України стягує на користь працiвника середнiй заробiток за весь перiод затримки розрахунку, а в разi непроведення його до розгляду справи по день ухвалення рiшення, якщо роботодавець не доведе вiдсутностi в цьому своєї вини.

Судом установлено, що 27.04.2016 року позивач ОСОБА_1 перебувала на роботі і в цей день ОСОБА_2 митницею ДФС позивачу було виплачено 2.180,10 грн сума заробітної плати за квітень 2016 року.

16.05.2016 року позивачу виплачено 6.177,95 грн грошової компенсації за невикористану відпустку, а 30.05.2016 року виплачено 1.260,63 грн премія за квітень 2016 року.

При цьому, наказ № 248-о про преміювання посадових осіб та працівників ОСОБА_2 митниці ДФС за результати роботи у квітні 2016 року був виданий 26.05.2016 року і в цей же день позивача внесли до списку колишніх працівників ОСОБА_2 митниці ДФС, яким належить здійснити виплату премії за квітень 2016 року (а.с. 217-221, 224-225), а 30.05.2016 року сума премії позивачу виплачена (а.с. 207).

Судом установлено, що залишок коштів на рахунку ОСОБА_2 митниці ДФС по КЕКВ 2111 «Заробітна плата» станом на 28.04.2016 року складав 5.635,30 грн.

Колегія суддів зазначає, що сама по собi вiдсутнiсть коштiв у роботодавця не позбавляє останнього відповідальності за несвоєчасність проведення розрахунку із звільненим працівником.

Враховуючи наведене, колегія суддів не може взяти до уваги аргумент відповідача про те, оскільки що для остаточного розрахунку при звільненні позивача ОСОБА_1 була необхідна сума коштів в розмірі більшому ніж 8.000 грн., а залишків коштів по КЕКВ 2111 було недостатньо, ОСОБА_2 митниця ДФС обґрунтовано (з урахуванням п.п. «в», «з» п. 11.8 Порядку казначейського обслуговування державного бюджету та витратами) розрахувалась з позивачем при надходженні коштів в необхідному обсязі в травні 2016 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за період з 28.04.2016 по 16.05.2016 року у сумі 2.106,72 грн, виходячи із середньоденної заробітної плати позивача, що дорівнює 191,52 грн.

Оскільки зазначені обставини залишені судом першої інстанції поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка, колегія суддів скасовує постанову ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 31.10.2016 року скасувати в частині відмови в задоволені позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 митниці ДФС суми середньої заробітної плати у звязку з затримкою остаточного розрахунку при звільненні за період з 28.04.2016 року по 30.03.2016 року у розмірі 3.830 грн з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення цієї позовної вимоги та стягнення з ОСОБА_2 митниці ДФС на користь позивача середньої заробітної плати у звязку з затримкою остаточного розрахунку при звільненні за період з 28.04.2016 року по 16.05.2016 року у розмірі 2.106,72 грн.

Колегія суддів відмовляє в задоволені даної позовної вимоги ОСОБА_1 в її іншій частині, оскільки в день звільнення позивача, тобто 27.04.2016 року, рішення про преміювання позивача за результатами роботи у квітні 2016 року відповідачем прийнято не було.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 11, 94, 195, 196, 198 ч. 1 п. 3, ст.ст. 200, 202 ч. 1 п.п. 1, 4, ст.ст. 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційною скаргою ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року скасувати в частині відмови в задоволені позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 митниці ДФС суми середньої заробітної плати у звязку з затримкою остаточного розрахунку при звільненні за період з 28 квітня 2016 року по 30 травня 2016 року у розмірі 3.830 (три тисячі вісімсот тридцять) грн. з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення цієї позовної вимоги та стягнення з ОСОБА_2 митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати у звязку з затримкою остаточного розрахунку при звільненні за період з 28 квітня 2016 року по 16 травня 2016 року у розмірі 2.106 (дві тисячі сто шість) грн. 72 коп.

В задоволені даної позовної вимоги в іншій частині ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині постанову ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року залишити без змін.

Постанова ОСОБА_2 апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6

Повний текст постанови виготовлено та підписано 23 грудня 2016 року