Справа № 826/11629/14
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" грудня 2016 р. м. Київ К/800/14552/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шведа Е.Ю.,

судді: Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

секретар судового засідання Скавуляк Т.В.,

за участю: представника позивача Мовчана А.О.,

представників відповідача Доброва О.І., Іосіфової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за

касаційною скаргою Київської міської митниці Державної фіскальної служби

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 вересня 2014 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2015 року

у справі № 826/11629/14

за позовом ТОВ «Еколан інгредієнти»

до Київської міської митниці Державної фіскальної служби, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві

про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еколан Інгредієнти» (далі - ТОВ «Еколан Інгредієнти») звернулось до суду з позовом до Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності Київської міжрегіональної митниці Міндоходів щодо повернення надмірно сплачених до бюджету ТОВ «Еколан Інгредієнти» мита в сумі 9 492, 61 грн. та податку на додану вартість у сумі 31 106,54 грн., які було зараховано до Державного бюджету України, у загальній сумі 40 599, 15 грн.; стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ «Еколан Інгредієнти» надмірно сплаченого мита в розмірі 9 492, 61 грн. та податку на додану вартість у розмірі 31 106,54 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2015 року, позов задоволено частково. Зобов'язано Київську міжрегіональну митницю Міндоходів підготувати висновок про повернення суми надмірно сплаченого до бюджету податку на додану вартість по вантажно-митній декларації: № 100270000/2013/221693 від 24 квітня 2013 року з відповідного бюджету, у тому числі підтвердження зарахування спірних коштів до Державного бюджету України до Головного управління державної казначейської служби України у м. Києві та подати його останньому до виконання. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Еколан Інгредієнти» надмірно сплачене мито в розмірі 9 492,61 грн. та податок на додану вартість у розмірі 31 106,54 грн. В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі Київська міська митниця ДФС, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення - про відмову в задоволенні позову. Касаційна скарга мотивована серед іншого тим, що під час звернення ТОВ «Еколан Інгредієнти» з відповідною заявою про повернення коштів позивачем всупереч вимогам положень Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року № 618 (далі - Порядок № 618), не було надано документів, які підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів.

У судовому засіданні представники відповідача підтримали касаційну скаргу, просили суд задовольнити її з підстав, викладених в ній, представник позивача заперечив проти касаційної скарги, просив суд відмовити в її задоволенні.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року № 311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» утворено Київську міську митницю ДФС - правонаступника Київської міжрегіональної митниці Міндоходів.

Таким чином, на підставі статті 55 КАС України судом касаційної інстанції у справі здійснюється процесуальне правонаступництво шляхом заміни відповідача - Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на Київську міську митницю ДФС (далі - Митниця).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, що з'явились, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступних висновків.

Судами встановлено, що 24 квітня 2013 року ТОВ «Еколан Інгредієнти» подано до Митниці митну декларацію № 100270000.2013.221653. Митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 24 квітня 2013 року № 100270000/2013/400458/2, а митна вартість визначена Митницею із застосуванням резервного методу.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 грудня 2013 року у справі № 826/16604/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2014 року, визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 24 квітня 2013 року №100270000/2013/400458/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 24 квітня 2013 року № 100270000/2013/20417.

Таким чином, на підставі визнаного протиправним та скасованого рішення про коригування заявленої митної вартості товарів за резервним методом від 24 квітня 2013 року № 100270000/2013/400458/2, Митницею зараховано до Державного бюджету України суми різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною позивачем як декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною відповідачем, відповідно до інформації вантажно-митних декларацій та аркушів коригування митних декларацій.

02 липня 2014 року ТОВ «Еколан Інгредієнти» звернулось до Митниці із заявою про повернення коштів від 01 липня 2014 року № 364, надмірно сплачених за митною декларацією № 100270000/2013/221693 від 24 квітня 2013 року у сумі 40 599,15 грн., в тому числі податку на додану вартість у сумі 31 106, 54 грн. та мита в сумі 9 492,61 грн.

Заява отримана відповідачем 03 липня 2014 року, що підтверджується витягом з сайту Укрпошти.

Судами попередніх інстанцій установлено, що заява подана відповідно до вимог Порядку № 618. Листом від 14 липня 2014 року № 8088/1/26-7-52-04 Митниця повідомила про відсутність правових підстав для повернення коштів з Державного бюджету України.

Вважаючи зазначені дії Митниці незаконними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення в частині задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відмова Митниці щодо вчинення дій, спрямованих на повернення надмірно сплачених коштів позивачем, за результатами розгляду заяви ТОВ «Еколан Інгредієнти» від 01 липня 2014 року № 364 є протиправною. Водночас, у випадку скасування рішення про коригування митної вартості товару і не стягнення коштів з бюджету, що зараховані в бюджет після митного оформлення товарів, не досягається завдання адміністративного судочинства і адміністративне судочинство не виконує свою основну функцію - відновлення становища, яке існувало до порушення права.

Суд касаційної інстанції не може погодитись з такими висновками судів, а окремі з них вважає передчасними, з огляду на наступне.

Митне законодавство передбачає можливість виникнення правової ситуації, пов'язаної з поверненням помилково та/або надмірно сплачених митних платежів.

Ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, що встановлені у статті 301 МК України, статті 43 ПК України і статті 45 БК України, з дотриманням процедури, врегульованої Порядком № 618, на підставі його заяви та у визначений термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Визначений вищевказаними нормативними актами порядок повернення помилково та/або надмірно сплачених сум митних платежів застосовується у випадку, коли між сторонами відсутній спір про право на повернення зазначених платежів.

Якщо між сторонами виник спір про правомірність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо повернення митних платежів, позивач має право заявити вимогу про визнання рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними, скасувати такі рішення та змусити його до виконання закону.

При цьому повернення помилково та/або надмірно сплачених митних платежів з Державного бюджету України є виключними повноваженнями митних органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів.

Разом з тим рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

За таких обставин вимога позивача про стягнення надмірно сплачених митних платежів не є правильним способом захисту прав платника митних платежів.

Відповідно до п. 43.5 ст. 43 ПК України та розділу ІІІ Порядку № 618, положення яких перекликаються між собою, контролюючий орган готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Тому у цьому випадку вимога позивача зобов'язати митний орган прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, може бути вказівкою на спосіб відновлення порушеного права.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15.

Таким чином, суди попередніх інстанцій, під час задоволення частини позовних вимог діяли всупереч установленій судовій практиці Верховного Суду України.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 301 МК України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Порядку № 618 для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за ЄДРПОУ платника податків - юридичної особи, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів.

До заяви додаються: аркуші з позначенням «3/8» комплектів бланків митних декларацій форм МД-2 і МД-3 і доповнення (у разі їх оформлення) або другий аркуш оформленої посадовою особою митного органу уніфікованої митної квитанції МД-1, за якою помилково та/або надмірно сплачено митні та інші платежі; документи, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяв про повернення надмірно сплачених митних та інших платежів, у випадках, передбачених в абзацах третьому - восьмому цього пункту. Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Констатуючи, що заява ТОВ «Еколан Інгредієнти» від 01 липня 2014 року № 364 відповідає вимогам Порядку № 618, суди попередніх інстанцій не встановили, чи додано позивачем до такої заяви обов'язковий перелік документів згідно з викладеними положеннями норм чинного законодавства України, зокрема документ, що підтверджує суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів, на підставі яких Митниця, як суб'єкт владних повноважень, зобов'язана прийняти відповідне рішення - підготувати і подати висновок.

На вказане суди попередніх інстанцій не звернули увагу та не спростували доводи відповідача щодо відсутності необхідного переліку документів згідно з Порядком № 618, зокрема документів, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів.

Отже, судами не встановлено всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права, допущені судами, унеможливлюють постановлення законного та обґрунтованого рішення у цій справі, оскільки без їх виправлення неможливо повно, всебічно та об'єктивно надати оцінку діям відповідача.

Суд касаційної інстанції не має повноважень виправити допущені судами порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За таких обставин, рішення судів підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, повно і всебічно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають значення для справи, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2015 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: