Справа № 596/2200/16-а
Суддя: Лисюк І. О.
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 596/2200/16-а
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" грудня 2016 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді Лисюк І.О.
при секретарі Федорів О.П.,
представника відповідача Підгородецької Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гусятин справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області про визнання неправомірними дій щодо не призначення пенсії на пільгових умовах,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій та зобов`язання призначення пенсії, вказавши, що він з 12.01.1987 року по 31.03.1987 рік, тобто на протязі 79 днів був призваний до збройних сил і вказаний час провів в тридцятиметровій зоні відчуження аварії ЧАЕС. Оскільки він має статут учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тобто працював (служив) у зоні відчуження, його пенсійний вік знижується на 8 років, тобто він має право на пенсію у віці 50 років, тобто з 25 травня 2016 року. Згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» він звернувся до Управління Пенсійного Фонду в Гусятинському районі та просив призначити йому пенсію на пільгових умовах, однак, листом №4759/02 від 14.09.2016 року йому відмовлено в призначенні пенсії, посилаючись на те, що відсутні підтверджуючі документи про те, що він проходив службу у вказаний час у вказаному місці. Вважає дії УПФ в Гусятинському районі протиправними, оскільки не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, оскільки він проходив військову службу, працював на вищевказаному зоні відчуження з 12.01.1987 року до 31.03.1987 року і вони не можуть мати зворотної сили відносно нього. Позивач вважає, що вказаний період роботи на посаді, яка надає право на призначення пенсії на пільгових умовах підтверджуються військовим квитком та посвідченням ліквідатора, які не могли бути видані безпідставно, чого на його думку, достатньо для призначення даного виду пенсії.
Від позивача Кравця надійшла заява про розгляд справи в його відсутності.

Представник відповідача Управління ПФУ в Гусятинському районі Підгородецька Л.В. позовних вимог не визнала повністю, надавши заперечення на позов, в якому зокрема, посилається на те, що відсутні первинні документи які б підтвердили періоди фактичного перебування ОСОБА_1 в зоні відчуження.

Суд, заслухавши пояснення преставника відповідача, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного.

У відповідності до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При розгляді справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст в спрямованість діяльності держави.

Як вбачається із змісту пояснень сторін, підтверджується матеріалами справи, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 виданим 30 квітня 1993 року.
17 серпня 2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Листом №4759/02 від 14 вересня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", мотивуючи це тим, що не надано документи, що підтверджують періоди роботи в зоні відчуження. Згідно Архівної довідки Міністерства Оборони Російської Федерації виданої 04.08.2016 року №2/92719 документально підтверджений факт перебування у зоні відчуження у 1987 році 9 календарних днів. Згідно Архівної довідки Галузевого Державного Архіву Міністерства Оборони України, виданої 30.03.2016 року вихідний номер 179/1/3069 документально підтверджено факт перебування у зоні відчуження у 1987 році 1 календарний день.
Відповідно до ст.10 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження.
Ч.1 ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій (для чоловіків 60 років, жінок - 55 років), а саме: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - на 10 років.
Відповідно до п.п. "ґ" п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 для призначення пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до заяви додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС за формою, затвердженою постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 р. №122, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.
Зокрема, особам, які проживали або працювали на територіях радіоактивного забруднення для підтвердження періоду роботи можна надавати документи, передбачені постановою КМУ від 20.01.1997 №51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Так, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС посвідчення видаються на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь в ліквідації аварії; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Позивачем надано військовий квиток і посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, довідки з архіву про участь в ліквідації аварії.

Згідно записів воєнного квитка НОМЕР_2 виданого 08 травня 1982 року вбачається, що ОСОБА_1 в період з 12.01.1987 року по 31.03.1987 рік перебував в 30 км. зони сектору №2 з наданні допомоги по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та зокрема отримав дозу опромінення 5, 332 (одиниця виміру не вказана). БЕР.

Архівною довідкою Міноборони України Галузевий державний архів міністерства оборони України №1249/10 від 04.03.2016 року також підтверджується, що ОСОБА_1 в складі військової частини НОМЕР_3 виконував задачі із ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження в період з 20.12.1986 по 19.05.1987, зокрема дні виїзду на об`єкти та населенні пункти: Зона№1: грудень -26 (один день).(а.с.12).

Також, згідно архівної довідки Міністерства Оборони Російської Федерації виданої 04.08.2016 року за №2/92719 документально підтверджено факт перебування у зоні відчуження у 1987 році 9 календарних днів. З-тя зона небезпеки являється тридцятиметровою зоною відчуження аварії ЧАЕС (а.с.13), згідно якої з 21 березня по 30 березня 1987 року зона 3-7 днів (21,22,23,24,25,26,27 березня); з 28 березня по 10 квітня 1987 року зона 3 2 дні (28,29 березня).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт роботи позивача у зоні відчуження у період з 12 січня 1987 року по 31 березня 1987 року.
Інших документів, які б більш детально відобразили участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження у 1987 році не збереглись.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, до 2 категорії відносяться учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1987 році - не менше 14 календарних днів.
Відповідно до п. 3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, при цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору «Перереєстровано» і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації. Починаючи з 1 жовтня 1998 року зазначене посвідчення без такого штампу вважається недійсним.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачу Тернопільською обласною державною адміністрацією 30 квітня 1993 було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році 2-ої категорії серії НОМЕР_1 , на якому 22 квітня 1997 проставлено відмітку «перереєстровано» (а.с. 2), що свідчить про те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, який працював у зоні відчуження у 1987 році не менше 14 календарних днів.
Суд не приймає до уваги посилання сторони відповідача на відсутність в архівних документах повних даних про дні виїзду в зони (на об`єкти, населенні пункти) та відсутність журналів обліку доз опромінення, оскільки такі свідчать лише про недбалість відповідних посадових осіб, що складали ці документи, вказані відповідачем допущення помилок та виправлень у первинних документах посадовими особами, за відсутності вини з боку позивача, не можуть бути підставою для позбавлення його права на пільги визначені Законом.
Додатково слід також вказати, що єдиним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо, є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та фактичних обставин справи, суд вважає безпідставними посилання відповідача на недотримання позивачем вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1, оскільки наявні в позивача документи, які знаходяться в матеріалах справи, містять достатньо даних, які підтверджують факт роботи позивача у зоні відчуження у 1986 році та 1987 році і яких є достатньо для призначення пільгової пенсії передбаченої ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Таким чином, позивач набув право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому відмова управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області у призначенні ОСОБА_1 пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є протиправною, оскільки позивач перебував у зоні відчуження в період з 12 січня 1987 року по 31 березня 1987 року, де виконував роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в період понад 14 календарних днів, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії досяг віку понад 52 роки, а тому має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (зі зменшенням пенсійного віку), відповідно до ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» передбачає, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Аналогічні положення передбачені п."а" ч.1 ст.83 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з заявою про призначення пенсії за віком 17 серпня 2016 року не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку, то така повинна бути йому призначена з дня, що настає за днем досягнення ним пенсійного віку, тобто з 26.05.2016 року.

Керуючись ст.ст.2, 6, 9, 10, 99, 100, 158-164, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

ПОСТАНОВИВ:
Позов ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій щодо не призначення пенсії на пільгових умовах задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області в призначенні ОСОБА_1 пенсію за віком з врахуванням положення ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області призначити ОСОБА_1 , пенсію за віком з врахуванням положення ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 26 травня 2016 року.

В задоволенні решти вимог, відмовити.

Стягнути із Пенсійного фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати на користь держави в розмірі 551 грн. 20 коп..

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно.

Суддя Гусятинського районного суду І.О.Лисюк