Справа № 807/2241/16
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 рокум. Ужгород№ 807/2241/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Рейті С.І., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Хустської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 3093,20 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Хустська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі позивач, Хустська ОДПІ) звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач, ФОП ОСОБА_1О.), яким просить стягнути податковий борг у сумі 3093,20 грн. по єдиному податку з фізичних осіб.

Ухвалою суду від 20 грудня 2016 року, у відповідності до ст.183-2 КАС України, судом прийнято рішення про проведення розгляду справи в порядку скороченого провадження, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 67 Конституції України та статті 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі ПК України), кожен зобовязаний сплачувати податки, збори, інші обовязкові платежі до держбюджету в порядку і розмірах, встановлених законом.

Главою 1 розділу XIV ПК України передбачено особливий порядок оподаткування суб'єктів малого підприємництва шляхом сплати єдиного податку. Спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності (пп.291.2.).

Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування здійснюється відповідно до пп. пп.298.1.1 - 298.1.4 ПК України. Так, згідно пп.298.1.1. для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до органу державної податкової служби заяву. Зареєстровані в установленому порядку фізичні особи - підприємці, які до закінчення місяця, в якому відбулася державна реєстрація, подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для першої або другої групи, вважаються платниками єдиного податку з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому виписано свідоцтво платника єдиного податку (пп.298.1.2. ПК України).

05 червня 2016 року відповідачем подано заяву про застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності з 1 липня 2014 року, ФОП ОСОБА_1 самостійно обрав спосіб оподаткування доходів за єдиним податком з віднесенням до другої групи та ставкою єдиного податку у розмірі 20 відсотків від розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 293.1 ст. 293 ПК України, ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Згідно п. 295.1. ст. 295 ПК України, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

За період травень-вересень 2015 року ФОП ОСОБА_1 необхідно було сплатити 1218,00 грн., втім, зазначена сума відповідачем не сплачена.

Крім того, відповідно до п.122.1 ст. 122 ПК України, несплата (неперерахування) фізичною особою платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

30 вересня 2015 року Хустською ОДПІ проведено камеральну перевірку податкової декларації платника єдиного податку та граничних термінів сплати єдиного податку з фізичної особи субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, в ході якої встановлено порушення відповідачем п.1 ст. 295 ПК України, а саме: невчасно сплачено єдиний податок та вимог п.49.18.3 ст. 49, п.1 ст.294, п.4 ст. 294 ПК України, а саме: платником не подано податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2014 рік. За наслідками перевірки складено акт № 433/17 та винесено податкове повідомлення-рішення від 16.10.2015 року № НОМЕР_1, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1875,20 грн.

Податкове повідомлення-рішення надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак повернуто на адресу інспекції з відміткою "за зазначеною адресою не проживає".

Відповідно до п.58.3 ст.58 ПК України, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до п. 300.1 ст. 300 ПК України, платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

В силу пп.14.1.153 п.14. ст.14 ПК України, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу

Згідно п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. П.59.4 цієї ж статті встановлено, що податкова вимога надсилається платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобовязань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи вищевикладене, Хустською ОДПІ, на підставі ст.59 ПК України, відповідачу направлено податкову вимогу від 24.03.2015 року № 63-25, яка також повернута на адресу інспекції з відміткою "за зазначеною адресою не проживає".

Податковий борг відповідача у сумі 3096,20 грн. підтверджений матеріалами справи, зокрема, довідкою про стан заборгованості, заявою про застосування спрощеної системи оподаткування, актом камеральної перевірки від 30 вересня 2015 року № 433/17, податковим повідомленням-рішенням від 16.10.2015 року № НОМЕР_1, податковою вимогою від 24.03.2015 року № 63-25, обліковою карткою.

У відповідності до пп. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 ПК України, органи державної податкової служби мають право, в тому числі, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані (заперечення проти позову відповідач суду не надав, направлена судова кореспонденція повернута з відміткою "за зазначеною адресою не проживає", втім, з наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб та громадських формувань, ФОП ОСОБА_1 зареєстрований (проживає) за адресою: м. Хуст, вул. Коцюбинського, 53, тобто за адресою, що вказана в позовній заяві та на яку направлялась кореспонденція суду) та підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.256 КАС України, постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження, виконуються негайно.

Згідно ч. 4 ст. 94 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 94, 160, 163, 183 2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Хустської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 3093,20 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (Закарпатська область, м. Хуст, вул. Коцюбинського, 53, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) до державного (місцевого) бюджету за відповідним кодом бюджетної класифікації заборгованість у сумі 3093,20 грн. (три тисячі девяносто три гривні двадцять копійок) по єдиному податку.

3. Допустити негайне виконання постанови.

4. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку та строки, встановлені ст.186 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України протягом десяти днів з дня отримання копії постанови (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

Суддя ОСОБА_2