Справа № 697/1700/16-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 697/1700/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Русаков Г.С., Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Костюк Л.О., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Канівського об'єднаного управління Пенсійного фонду Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 листопада 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, адміністративний позов задовольнити повністю.

Згідно до частини четвертої ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Канівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду Черкаської області та з 05.05.2016 йому призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується пенсійним посвідченням ААЇ № 17353 (а.с.5).

При цьому, згідно пенсійної справи ОСОБА_2 є працюючим пенсіонером.

Оскільки, на думку позивача з 05.05.2016 Канівське об'єднане управління Пенсійного фонду Черкаської області проводить виплату пенсії не в повній мірі, позивач звернувся до відповідача з заявою відновити йому виплату пенсії в повній мірі, як це передбачено законодавством.

Листом від 22.07.2016 вих. № 201/Х-10 Канівське об'єднане управління Пенсійного фонду Черкаської області роз'яснило позивачу про причини виплати пенсії в розмірі 85% від призначеного розміру пенсії та зазначило, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 24.12.2015 року №911-VІІІ встановлено особливий порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам у 2016 році. А саме, передбачено, що особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») тимчасово у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року у період роботи пенсія, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки загальний розмір пенсії позивача становить 1804 грн 65 коп., відтак розрахунок здійснюється наступним чином: 1804 грн 65 коп. х 85% = 1535 грн 23 коп. Оскільки сума 1535 грн 23 коп. є меншою за 150 відсотків прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, пенсія виплачується в розмірі, що є не меншим за вказану величину, а саме: 1695 грн (а.с. 17).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку пенсійного органу та з метою їх відновлення пенсіонер звернувся за захистом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач є працюючим пенсіонером, тому відповідно до норм Закону № 911-VІІІ від 24.12.2015 року та з урахуванням положень Закону № 796-ХІІ з 05 травня 2016 року виплата пенсії, призначеної ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 100 % призначеного розміру не підлягає відновленню, крім того, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 2000 грн. не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не надано доказу того, що йому було завдано моральної шкоди.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24.12.2015.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015, яким внесено зміни до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в результаті чого абзац 2 частини першої ст. 47 замінено п'ятьма абзацами такого змісту:

«Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються;

у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

З 1 січня 2016 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із системи недержавного пенсійного забезпечення».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24.12.2015 внесено зміни до частини першої ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», абзаци другий і третій якої викладені в такій редакції:

«Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

У період роботи на інших посадах/роботах пенсія (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

З 1 січня 2017 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із системи недержавного пенсійного забезпечення, крім випадків, передбачених законом».

Таким чином, єдина підстава, за наявності якої відбувається виплата пенсії в повному обсязі, у відповідності до частини першої ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є звільнення позивача з роботи.

Враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, судова колегія приходить до висновку, що відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, яка діє з 01.04.2015, до позивача з моменту призначення йому пенсії, застосовуються встановлені даним законом тимчасові обмеження у виплаті призначеної пенсії в розмірі 85%.

В силу вимог частини другої ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскільки відповідач, відмовляючи позивачу у виплати пенсії з 05.05.2016 у розмірі 100 відсотків призначеного розміру пенсії, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним пенсійним законодавством України, відтак позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, оскільки позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, а судом апеляційної інстанції таких фактів при розгляді справи по суті встановлено не було, колегія суддів вважає вірний висновок суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди з відповідача.

Згідно із частиною першою ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Л.О.Костюк,

В.А. Твердохліб

Повний текст виготовлено: 23 грудня 2016 року.

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Костюк Л.О.

Твердохліб В.А.